4o 



sag en såJmi vid Himalaya-hergen, lilihö- 

 rig en Raja. 

 Saltet Att de hvalartade djuren i likhet med 



hvaiTi^ alla däggande djur måste en tid nära un- 

 ne dia gamc vid siua spenar, är en länge be- 

 ungar ^''"'' ^^^' "^^'^ Sättet livarpå ungarne upp- 

 hämtade modersmjölken har ej varit ut- 

 redt. Hr Rapp i Tybingen har upplyst 

 detta ^°). Sedan han nemligen undersökt 

 munkavitetens bildning hos dessa djur, öf- 

 vertygade han sig snart, att så väl läp- 

 parnes form och beskaffenhet, som luft- 

 rörshufvudets läge och gomseglets ställning, 

 omöjligt kunde medgifva dem en förmåga 

 att suga, som andra däggdjur. Han un- 

 dersökte derföre det secernerande organet 

 hos modren, eller mjölk-körteln, och fann, 

 att denna ej låg, som på mammalia i all- 

 mänhet, omedelbart under huden, utan 

 emellan en stark hudmuskel och hukmusk- 

 larnej ett läge, som sätter modren i till- 

 fälle att sjelf efter behag hopprässa kör- 

 teln och sålunda inspruta mjölken uti un- 

 gens öppna gap. 

 Histoire IJtaf Geoffroy S:t Hii.aires och Fr. 



°^des ''CuviERs utmärkta, och af förra årsberättel- 

 Mamrai- serna tillräckligt kända planchverk, bafva 

 ^^''^'' vi endast erhåtlit det 64:de häftet. De djur 

 deruti finnas figurerade äro: ä) en ung- 

 hona af Tartarin [Cjnoceph. Hamadrj^as). 

 b) Nisnas (uti Hr Ehrenb. Symbulas physicae 

 först beskrifven under namn a^ pyrronotus). 

 En apart mycket lik Påtas, Siniia ruhra. 

 Lin. men tillräckligt skild genom bredare 



*") Se Meckels Archiv f. Änatom. und Physiolog. 



