68 



funnit det vid Weissenstein på andra si- 

 dan Blatter. I Adelsberger och Magdale- 

 nagiottorna träffas Proteus icke uti de djupa 

 cisternerna, utan i bäckarne i dessa grot- 

 tors innersta hålor. Vid Vier bey Verch 

 och vid Weissenstein åter finner man dem 

 uti de bassiner, som bildals vid smärre 

 jordfall af uppstigande underjordiskt vat- 

 ten. Man känner föga detta djurs ålder 

 och tillväxt; att det blifver mycket gam- 

 malt tyckes den erfarenhet bevisa, att man 

 haft det i fångenskap öfver 6 år, under 

 hvilken tid djuret lefvat utan all föda. 

 Hvad inflytande ljuset äger på djurens fär- 

 ger ser man på Proteus ganska vackert. 

 Har man neml. haft honom en lid fången, 

 får han vid armbogen, på sidorne af krop- 

 pen samt enskilte partier af hufvudet yt- 

 terst små, blåaktigt svarta punkter, hvilka 

 småningom så tilltaga, att det i början 

 hvitgula djuret efter ett års lid förbytes i 

 ett blåsvart. Den olika färg man stundom 

 finner hos nyss fångade, härrör uppenbar- 

 ligen af stället der de blifvit tagne. Om 

 detla varit inuti grottorna, äro djuren alltid 

 bleka eller hvitgula. Har det åter varit i 

 öppna källor, hvarest de en tid varit ut- 

 ställda för ljusets inflytande, finner man 

 dem mörkare, brungula, dunkelt röda, 

 fläckade o. s. v. De i början ganska blekt 

 röda gälarne rodna småningom i ljuset och 

 blifva slutligen purpurröda. Djurets hud 

 är starkt slemafsöndrande, den är något 

 genomskinlig, så att man genom den kan 

 se både hjerta och inelfvor. Att dess fö- 

 da måste bestå af snäckdjur, synes afgjordt, 



