i55 



med CuviEU, alt hos vissa ödlor tyckas 

 hörselbenen ligga uli en vik från mnnca- 

 vitelen. Denna bildning visar emeller- 

 tid tydligt, att den egentliga trumhin- 

 nan icke är nägot annat än en fortsätt- 

 ning af den membran, som bekläder sval- 

 get. Till de af Lacertoe, som sakna mem- 

 brana tjinpani propria , höra Chamceleon ^ 

 Anguis fragilis och de andra genera, hvil- 

 ka CuviER hänför till Opkidia; alla äga 

 likväl Inimcavitet, som skiljer dem från 

 de egentliga ormarna, der en sådan all- 

 deles icke finnes; hos dessa finner man 

 höiselbenet (columella) inbäddadt emellan 

 muskel-lagren. — Såsom en märkvärdig 

 anomali hos ormarne anför förf. Typhlops 

 och RhinophiSj h vilka icke hafva något 

 spår till Ossicula auditoria. Hos Tortrioc 

 finnes blott ett semilunärt operculum os- 

 seum, hvars ena sida äger en ganska liten 

 knöl. Amphisbcena äter har operculum 

 med en ganska kort columella, som ligger 

 uti en egen öppen benhylsa från os occi- 

 pitis. Till slut beskrifver förf. både tyd- 

 ligt och fullständigt snäckan uti örat hos 

 dessa amfibier. Såsom jag ofvanföre an- 

 märkt, innehåller denna afdehiing det mest 

 originella af arbetet och riktar vetenskapen 

 med flera alldeles oväntade upptäckter. 

 WiNDiscHmAN har neml. funnit, att snäc- 

 kan hos crocodilen innehåller alla de inre 

 delar, hvaraf dcii hos foglaine består, och 

 under saintna utvecklingsgrad; att cochlea 

 hos Lacerta.", ehuru mindre och svårare 

 att fratnställa, liknar crocodilens; att hos 

 ormarna finnes samma organ bibehålla 



