173 



eller terrain secondairej som både är den 

 äldsta och ansenligaste, innehåller icke en 

 enda art fossil snäcka, som finnes nu 

 mera lefvande, icke en gång någon som 

 kan betraktas analog med de fossila, som 

 tillhöra aidra serien, eller terrain tertiaire. 

 Detta visar, att alla dessa djur redan upp- 

 hört att existera, då tertiära formationen 

 tog sin början. Det är egentligen denna 

 sistnämda formations fossila snäckskal, som 

 Deshayes mera specielt afhandlat uti ofvan 

 anförda arbete. Af denna formation an- 

 tager han 3:ne olika afdelningar, som an- 

 tyda lika mänga skilda bildnings-epoker. 

 Uti den första eller äldsta af dessa, som 

 man träffar uti bassinerna vid Paris, Lon- 

 don m. fl. st., har han redan upptäckt 

 och determinerat i4oo arter, af h vilka han 

 endast kunnat igenkänna 38 vara analoga 

 med nu lefvande, och 42 som återfinnas 

 fossila uti sednare afsatta lager. Uti den 

 andra afdelningen, som träffas i Touraine, 

 Österrike, Ungern och Pohlen m. fl., har 

 han af yoo arter funnit 161 äga sina mot- 

 svarande lefvande, samt {"jZ gemensamma 

 med nästföljande afdelning eller den tre- 

 dje och yngsta, som finnes intaga kullarne 

 vid Apenninska bergsfolcn, och som iifvcn 

 träflas på Sicilien, Morea &c. Uti denna 

 har man redan upptäckt 700 arter, af 

 h vilka mera än hälften änim finnas lef- 

 vande. Detta visar huru mycken likhet 

 måste hafva ägt rum emellan det haf, 

 hvaruti dessa blifvit alstrade, och det nu 

 varande. Anmäikniugsvärdt är, att alla 

 de arter, som af denna afdelning ännu 



