﻿■u-wi, den största, knappt en 

 verst lång i O. och V. vid foten af Lounatkorkia. Den 

 femte och minsta, Pahalampi, ligger i NO. derifrån. De hafva 

 alla kärrbotten, med undantag af en del af Ruokolahen- oeb 

 Lounatjärwis, som är stenig. Endast Pahalampi saknar af- 

 loppskanal. för sitt vatten ; under torra somrar förminskas 

 vattnet äfven i de andra sjöarne så att bäckarna blifva 

 torra. Öns stränder bestå af berg, rullsten eller sand och 

 äro alldeles öppna för hafvet, hvarföre ingen vegetation der 

 får fäste, äfvenså saknas i allmänhet djupare för hafvet 

 skyddade vikar. De enda som kunna bjuda något, fastän 

 ringa, skydd åt hafsväxter äro Suuren kylan och Kappelsa- 

 tama i norra delen på östra sidan, de öfriga äro alldeles 

 öppna. De största rullstensstränderna finnas på vestra si- 

 dan af mellersta delen och bära namn af Wähä och Suuri 

 Somerikko, samt på södra udden, kallad Lounatriwi. Norra 

 udden, Pohjasriwi, och den derinvid på NV. sidan belägna 

 Hailniemenlahti bestå af sand och sten. 



Såsom man af denna markens beskaffenhet kan sluta 

 till, är vegetationen på denna ö ganska enformig och ställvis 

 nästan ingen. I synnerhet är porfyren på östra sidan myc- 

 ket steril; dioriten deremot är på sina ställen, der den för- 

 vittrat och innesluter den utvittrade kalken, fyndort för åt- 

 skilliga rarare mossor. Äfven vid foten af de branta berg- 

 väggarne är vegetationen särdeles yppig. Af trädslag äro tall 

 och gran förherrskande, den sednare mest i de fugtiga da- 

 larne, men äfven förekommande på de högsta bergen, lik- 

 väl der torra i topparne. Löfträden äro spridda bland barr- 

 träden mest i den södra delen, der äfven några få björk- 

 dungar finnas. Öfriga löfträd äro: klibbal, rönn, asp, Rham- 

 nus franyula och en eller annan hägg och sälg, samt i södra 

 delen ask, lönn, lind (ett par små buskar) och äppelträd 



