﻿Rannncnlvs acris, Rithus sa.caftiis. i'ici.a sejjnnu, V. cracca, 

 Trifolium repens, Frayariu cesca) alldeles icke kommer till 

 blomning, andra åter i ringa grad (Calamagrostis sylvatica, 

 Antennaria, IJierucunn pilosella, Vivla sylcatica). Blir sko- 

 gen uppblandad med björk eller gran. s i( si>m fallet är på fri- 

 skare jordmån, förändras vegetationen märkbart. Mosstäcket 

 utgöres ej mer ensamt af Ilypnunt Xchreberi; II. ^rolifennn 

 och H. triquetrum dela nu platsen med den; å ristäcket börja 

 blåbären täfla med lingonriset. Gräsvegetationen blir nå- 

 got frodigare och mer omvexlande, i det några nya arter, 

 Festuca rubra, Anthoxanthum, Melica, börja, ehuru sparsamt, 

 visa sig. Inblandningen antager äfven ett frodigare ut- 

 seende: några arter, ss. Linntea, Anemone hepatica, Pyrola 

 rotvndifolia, P. secunda bli ymnigare och åtskilliga nya in- 

 finna sig, ss. Are nar ia frinercis, Ma/ant/tenwin, TrieufaH*, 

 Pyrola minor, Vicia sejjiinn, Orobus vernus. 



Genom såväl starkare skugga som atmosferens och mar- 

 kens större fuktighet, äfvensom genom rikligare humusbild- 

 ning skiljer sig granskogen redan i fysikaliskt hänseende be- 

 tydligt från tallskogen och frambringar äfven en ganska af- 

 vikande vegetation. Af buskar finnes enen och endast un- 

 dantagsvis derjemte någon annan. Mosstäcket bildas af Ifypn. 

 proliferum i förening med IL Schreberi och //. triquetrum jemte 

 några andra merändels sparsamt förekommande arter ss. 

 //. crista-easfrensis, Mnium stellare fr.), Iirymn roseum, Br. 

 nutans samt några lefvermossor. Äfven här äro lafvarne 

 qvantitativt underordnade och uppträda med spridda Cladoniai 

 och Peltiyera", sjelfva träden deremot äro dock ofta rik ligen 

 försedda med Alectoria jubata, A. sarmentosa, Parmelia physo- 

 des, P. polycarpa (mot topparne), Platysma glaucum och 

 några andra större arter sparsammare; på stammarne före- 

 komma dessutom åtskilliga smärre arter, mest Culicia och 



