﻿Campanula perskifol., Jasione montana, Galeopsis ladanum, 

 Arabis thaliana, Gypsophila muralis, Trifolium arvense, 

 Equisetum hiemale och Botrychium lunaria. 



Ett långt frodigare utseende erbjuda de friskare fält- 

 backarne, till h vilka de s. k. ängsbackarne här äfven räk- 

 nas; tillgången på mylla är rikligare än på de föregående. 

 Med afseende å jordmånens stenbundenhet, gröfre eller finare, 

 fastare eller lösare beskaffenhet och större eller mindre fuk- 

 tighetsgrad framstår vegetationen med betydliga olikheter, 

 som likväl här måste förbigås. Mossorna och lafvarne äro 

 af föga betydenhet utom på bara ställen. Gräsen, som re- 

 presenteras af för de torra fältbackarne upptagna arter, hvar- 

 till på grusiga eller steniga sluttningar kommer i riklig mängd 

 Calamagrostis sylvatica (och den sälls. BrarliypodiuoO^ äro 

 vanligen mera underordnade. Enahanda eller i än högre 

 F grad är förhållandet med risväxterna. Örterna deremot spela 

 hufvudrolen, och äfven flere buskar finna här en gynn- 

 sam ståndort. De grusiga eller steniga, merändels bördiga 

 och med någon buske eller löfträd bevuxna sluttningarna 

 \ utmärka sig genom talrikt förekommande Solidago, Hypo- 

 chceris, Rubus sajcatifi*. ''irmjxin. ^rsicifolia, Ranunc. poly- 

 anthemos och några sparsammare eller sällsyntare arter: 

 Campan. cervicaria, Clinopodunn, Vicia tet ramper ma. Gentiana 

 amarella, Agrimonia pilosa, Latln/rm -■; v*//-/*, Epipacti* 

 latifolia, Orobus niger. På de af finare sand bestående kul- 

 larne uppträda karakteristiskt: Leontodon hastilis oeh dess 

 var. glabratus, Trichera arvensis och några Hieracia. All- 

 mänt förekomma för öfrigt: 

 { Convall. majalis Antennaria dioica Hierac. pilosella 



I Gymnadenia conopsea Gnaphal. sylvaticum H. auricula 

 l Chrysaathemm ii H. pratense 



AnthemU tinctoria Centaurea pkrygia H. dubium (sprd.) 



ArhUlea millefolium Crepis tectorum H. praaKum 



