﻿till nordöstra Finl;m«l och Knitsuihi Lappmark och icke långt 

 derefter år 1853 en annan med understöd af Universitetets 

 höge Kansler till vestra Lappmarken ända till Enontekis och 

 Karesuando. 



Att Professor Mäklin ej genom något fullständigare ar- 

 bete åt vetenskapen räddat sina iakttagelser rörande Lapp- 

 markens Coleopter-fauna, är så mycket mera att beklaga, 

 som han med sin kända skicklighet och skarpsynthet under 

 dessa resor måste hafva förvärfvat sig en ganska *tor känne- 

 dom om denna del af Lapplands fauna. 



Emellertid hade Sveriges entomologer ej varit overk- 

 samma vid arbetet för kännedomen om Lappmarkernas in- 

 sekt-fauna. År 1843 företog Professor C. H. Boheman i säll- 

 skap med Professor Wahlberg en resa i entomologiskt ända- 

 må) genom Luleå, Jockmocks och Qvickjocks Lappmarker 

 och medförde derifrån mycket rika samlingar af Colcoptera. 

 1 en berättelse om denna resa, införd i Öfversigt af Konyl. 

 Vetenskaps Akademien* för/tand/ ingår 1844, har Professor 

 Boheman sjelf lemnat intressanta meddelanden om sina iakt- 

 tagelser under densamma, men flertalet af de af honom upp- 

 täckta nya arterna bland Coleoptera hafva blifvit beskrifna 

 föra! af C. G. Thomson i hans arbete Skandinaviens Coleo- 

 ptera. Andra gången företog Professor Boheman en resa till 

 Lappmarkerna år 1856, och skedde det nu i sällskap med 

 den ryktbara Hymenopterologen A. E. Holmgren till de syd- 

 ligare belägna Umeå Lpppmarkerna, och redogjorde i korthet 

 äfven för denna resa och dess resultater i en berättelse, som 

 finnes införd i Öfversigt af Kongl. Vetenskaps Akademiens f«r- 

 handlingar för år 1857. 



Men icke allenast svenska och finska naturforskare hafv» 

 arbetat på kännedomen om Skandinaviska nordens skalbag- 



