﻿400 

 att de kunnat göra det inom Skandinavien under dess gla- 

 cierperiod, då man fäster afseende vid dess vida sydligare 

 läge. Hvar och en, som besökt den högre norden, har utan 

 tvifvel varit i tillfälle att se insektarter af skilda ordningar 

 under varmare solskensdagar lifligt löpa omkring på snön, 

 t. o. m. då den öfverallt till alnsdjup betäcker marken, äfven- 

 som på isen långt ute på sjöar, hvaraf man kan inse deras 

 förmåga, att emotstå snöns och isens förhärjningar. *) Det 

 kan derföre vara en möjlighet, att vissa sådana insekt-arter, 

 som äga förmåga, att emotstå köldens inverkningar, kunnat 

 bibehålla sig i Skandinaviens fjelltrakter under den s. k. Gla- 

 cierperioden och derifrån utbredt sig, sedan landet börjat 

 höja sig ur hafvets sköte. Att detta varit fallet icke alle- 

 nast med sådana arter, som nu äro kända såsom uteslutande 

 tillhöriga Lappmarken, utan atYen med flera andra, som hafva 

 sitt egentliga tillhåll i Lappland, men småningom nedstigit 

 till södra delen af Skandinavien dels längsmed fjellryggarna,**) 

 dels längs hafskusten , ***) synes mig vara påtagligt, ehuru 

 det är ganska svårt, att på vetenskapens närvarande stånd- 

 punkt med säkerhet afgöra, hvilka arter sålunda leda sitt 

 ursprung från Lappland. 



Efter dessa allmänna betraktelser öfver Lappmarkens 

 Coleopter-fauna, öfvergår jag till uppräknandet af de under 

 expeditionen 1867 i nordligaste delen af Torneå Lappmark 

 af A. Palmen och mig insamlade anmärkningsvärdare arterna. 

 Allmänna species, som medfördes, och om hvilkas förekom- 

 mande i Lappland redan förut blifvil publiceradt, hafva P 



**) Se derom Wahlberg, Om nord i si 

 'ärmland. Öfv. K. Vet. Ak. Fbrhandl 1854. 



***) T. ex. liemhidhm Pfri/fn. A mara (Jrensrlii u. 



