﻿(areae). Af dessa kallas det lilla, som är beläget invid Lå- 

 sen, basalfältet (area basalis) och de, h vilka sluta corium, äf- 

 ven om de sträcka sig ända till vingens bas, anteapicalfålt 

 (areae anteapicales). Stundom finnes dessutom ett eller flere 

 diskfält (areae discoidales) och kantfält (areae costales). 



Membranen är oftast oskiljbart förenad med corium och 

 består af ett olika antal apicalfält (areae apicales) samt en 

 - oftast mycket smal, nervlös hinna membranbihanget (appen- 

 dix membranae ell. limbus enervis), hvilken dock ganska ofta 

 äfven helt och hållet saknas. 



Hos de s. k. kortvingade formerna äro alla dessa delar 

 mer eller mindre sammansmultna. 



Flygvingarna (alae) äro hinnaktiga, något kortare 

 än täckvingarna, alltid försedda med tydliga längdnerver 

 (venae longitiidinales) hvilka räknas i ordning utifrån inåt 

 och stundom äro grenade eller sammanlöpande och med 

 transversalnerver sammanbundna. I de flesta fall omgifvas 

 de i spetsen af en inre kantnerv (vena intramarginalis). Den 

 innersta delen af flygvingarna är nästan alltid inviken. 



Hos de kortvingade formerna äro flygvingarna mera 

 eller mindre förkortade, eller saknas de helt och hållet. 



Benen (pedes) bestå såsom hos andra insekter af höf- 

 terna (coxae), lårtillsatserna (t roc hantera), låren (femora), 

 tibierna eller skenbenen (tibiae) och tarserna (tarsi), hvilka 

 bestå af tre leder och slutas med klorna (ungvicvli). Hos 

 alla, med undantag af första familjen, äro de organiserade 

 för hoppande, i det bakbenen äro längre och starkare än de 

 tvenne främre paren. Tibierna äro oftast taggiga, stundom 

 j spetsen försedda med en rörlig sporre (calcar~). 



Bakkroppen (abdomen) är ofvan oftast takformigt 

 hvälfd, undertill nästan plan. Den är sammansatt af fi tyd- 

 liga (■^ l . n ||i ua segment, af hvilka de tvenne 





