﻿16 



sidan äro sanimansmultna till ett, i följd hvaraf blott fem ven- 

 tralsegment äro urskiljbara. Den slutas med de s. k. genital- 

 segmenten (segmentet, genitalia), som hos hvardera könet äro 

 vanligen till antalet två-tre, men mycket olika bildade och 

 transformerade hos olika familjer. 



Hos hannen kan man skilja mellan tvenne typer, den 

 ena förekommande hos de 4 första familjerna, den andra en- 

 samt hos Fulgorina. 



Hos de förra ser man på undre sidan vanligen en mer 

 eller mindre utvecklad genitalklaff (valvula genitalis), som 

 baktill antingen är afrundad eller vinkelformigt utdragen, 

 samt tvenne genitalskifvor (laminae genitales), hvilka vid 

 basen äro täckta af genitalklaffen och till formen erbjuda 

 de största olikheter hos skilda arter och slägten *). Hos 

 Cicadina äro de sammanvuxna till en enda. Ofvan dessa 

 ses analröret (tuba analis), hvilket ofvantill och på sidorna 

 omgifves af sista öfre genitalsegmentet (hypopygium), som 

 baktill oftast är djupt urbugtadt i midten och på sidorna ut- 

 draget, bildande de tvenne olika formade sidoflikarna (lobi 

 hypopygiales), hvilka ofta äro nedböjda kring analröret och 

 med inre kanterna betäckande hvarandra. Helt och hållet 

 dolde af dessa ligga här de s. k. genitalstiften (styli geni- 

 tales). 



Hos Fulgorina är sista genitalsegmentet (segmentwm 

 genitale) ringformigt, baktill bildande en öppning (apertura), 

 som till formen är olika hos skilda arter, och inom hvilken 

 ligga blottade de tvenne genitalstiften (styli genitales) och 

 analröret (tuba analis) med dess bihang (appendices). 



*) I alla de fall, då defom ej särskildt namnes, äro dessa genitalskifvor 



