﻿Hos honan ser man en lång och smal äggläggnings- 

 sluta (vagina), som ligger insänkt i en remna i de två sista 

 genitalsegmenten, hvilka derigenom delas i ivenne hälfter 

 (valvtdae laterales); hos en del Fulgorina träder det första 

 genitalsegmentet, deladt i tvenne flikar (lobi laterales), i -da- 

 gen, betäckande en del af basen af de öfriga genitalsegmen- 

 ten. Dessas olika byggnad är ofta af synnerlig vigt vid åt- 

 skiljandet af närstående arter. *) 



För att förtydliga kroppsdelarnas läge meddelas några 

 figurer (se Taf. I, fig. 1—6). 



Om färgen och artförändringar. 



De flesta Cicadarier äro till färgen gulaktiga, gröna, 

 hvitaktiga eller svarta. Teckningarna bestå antingen af fläc- 

 kar, punkter, linier eller band och äro antingen svarta, röda, 

 gula, blå eller hvita. Hos en mängd arter varierar fårgen 

 och teckningarna betydligt och är oftast något olika hos de 

 skilda könen. De typiska röda eller svarta teckningarna 

 kunna ofta saknas och hos några arter uppstå de först långt 

 senare på hösten, sedan insekterna redan länge lefvat som 

 imagines. Så t. ex. träffas Typhlocyba blandula, T. rosea och 

 närstående arter i början af sommaren enfärgade, hvitgula, men 

 senare med mörkröda teckningar. De allmännaste arterna 

 äro i allmänhet till färgteckningen äfvensom i andra afseen- 

 den mest varierande. Ej heller kan man neka, att vistelse- 

 orten utöfvar ett visst inflytande på kroppsfärgen och t. o. m. 

 på formen. Så t. ex. har jag alltid funnit de exemplar af 

 Cicadula flavescens, Typhlocyba 10-punctata och T. blandula, 

 hvilka vistas på gran och tall, något annorlunda isynnerhet 



