﻿turen lättare utveckla sig i skugga än under solljusets direkta 

 inverkan. En följd af sa många väsendtliga olikheter i 

 byggnaden emellan dessa former är, att naturforskare ofta 

 varii föranlåtna att anse dem som skilda species. Man fin- 

 ner ock att t. o. m. de mest framstående Hemipterologer 

 ännu på senaste tider i detta afseende våldfört sig på na- 



I äldre tider deremot betraktades de kortvingade for- 

 merna af dimorpha arter ofta såsom outvexta former eller 

 larver. Fallen, som mig veterligen är den förste, hvilken 

 fäst uppmärksamhet vid en kortvingad form, som han funnit 

 i kopulation, nemligen af Delphax dispar, säger om den "att 

 brachyptera är endast en outväxt varietet af denna är gan- 

 ska troligt Jag har anfört dem, emedan de så ofta vankas 

 och såsom parade lätt kunna tagas för en fullväxt art", och 

 uttalar den förmodan, att man genom försök att uppföda 

 den skulle blifva i tillfälle att se den öfvergå till macro- 

 ptera.**) 



Om man närmare granskar dimorphismen hos våra Ci- 

 cadarier, kan man åtskilja följande slag: 



1 . Tydligt dimorpha (phanero-dimorphce), hos hvilka den 

 kortvingade formens täckvingar äro mycket, åtminstone dubbelt, 

 kortare än hos den långvingade formen och betydligt kortare 

 än abdomen samt flygvingarna saknas såsom t. ex. alla Do- 

 ratura-, Ditropis-, Dicranotropis- och de flesta Liburnia-axter. 



2. Otydligt dimorpha {crypto-dimorphai), der den kort- 



*) Så t. ex. uppställer Kirchbaum 1868 långvingade formen <" 

 Vlopa reticulata såsom ett skildt species under namn af U. macroptera. 

 Fieber beskrifver 1861 hvardera formen af flere arter Heter optera, t. «*• 

 af slägtet Neides, såsom skilda species (se Reuter, Sveriges Bergtider, 

 K. Vet.-Ak. Öfv. 1870). Oschanin uppställer ett nytt slägte af den kort- 

 vingade formen af Diplacus albo-ornatus o. s. v. 



**) K. Vet.-Ak. Handl. 1806. 129. 



