﻿Hos oss framträda de flesta Cieadarier såsom fullväxta 

 på sensommaren och träffas talrikast från slutet af Juli till 

 början af September. Detta är nemligen fallet med de fyra 

 första familjerna. De dö för det mesta bort till vintern, 

 sedan de dessförinnan lagt sina ägg, hvilka påföljande vår 

 utvecklas, och komma således öfverhufvudtaget aldrig att 

 sjelfva se sin fullbildade afkomma. Endast ett högst ringa 

 antal arter öfvervintrar någongång såsom imago och träffas 

 derför tidigt följande vår. 



Nästan alla af familjen Fulgorina och ett ringa antal 

 af de öfriga förekomma deremot såsom fullbildade redan 

 midsommartiden och bortdö i slutet af Juli månad efter 

 fullbordad fortplantning. Deras larver framkläckas då van- 

 ligtvis på sen-hösten, hvarefter de vid vinterns annalkande 

 falla i dvala och sålunda öfvervintra samt påföljande vår 

 fortsätta sin förvandling och på grund deraf tidigare än de 

 öfriga blifva färdigt utbildade djur. 



Hvad dessa insekters lifslängd såsom imagines beträffar, 

 är den i allmänhet mycket kort. Hannen påträffas oftast 

 något tidigare än honan, men öfverlefves vanligen betydligt 

 af denna, i följd hvaraf detta senare kön också oftare anträf- 

 fas och är allmännare i samlingarna. 



Hos några utländska Cicadina varar larvtillståndet flere år. 



Såsom redan mundelarnas byggnad utvisar, äro Cida- 

 rierna under alla lefnadsåldrar anvisade att lifnära sig af 

 vexters safter, som de insuga med sin sugsnabel. De uppe- 

 hålla sig derföre på vexter på alla lokaliteter, der så- 

 dana förekomma. Några arter synas uteslutande hålla sig 

 till ett och samma vextspecies, under det andra hålla 

 godo med flere särskilda örter. De flesta synas dock all- 

 tid uppehålla sig på likartade lokaliteter, och endast högst 

 få äro i detta afseende varierande, hvarföre en kort fram- 



