﻿Trib. Aphroplioricles Am. et S. 



Margo prothoracis antieus rotundatus vel angulatus. 

 Scutellum triangulare. 



Gen. 2. Lepyronia Am. et S. 



Hist. natur. Hem. 567, 463 (1843). 

 Corpus breviusculum. Caput obtuse triangulariter pro- 



bus carinatis, medio obtuso; ocellis ab oculis circiter aeqve 

 longe ac inter se distantibus; fronte gibboso-convexa lateri- 

 bus transversim suleata. Pronotum medio vertice vix lon- 

 gius. Tegmina lata, subfornicata. Alae (Tab. I, f. 8) apice 

 plieatae, vena intramarginali inter ramos venae tertiae longi- 

 tudinalis interrupta. 



Ifrågavarande slägte .skiljer -i- vid första ögonkastet från 

 närstående genera genom sin korta och hvälfda kroppsform och 

 de nästan hvalflika täckvingarna. Hela ofvansidan är glänsande, 

 mycket fint och tätt punkterad och täckt af en fin och tät ljus 

 pubescens. Hufvudet är triangulärt framskjutande, i spetsen trub- 

 bigt; hjessan framtill ined en intryckt linie, som begränsar en 

 nästan rektangulär, p . iv.irm >t.ill.|. figur. Punktögonen äro be- 

 lägna nära hnfvudets bas på ungefär lika afstånd från hvaran- 

 dra, som till ögonen. Hjessans framkant är på sidorna kölfor- 

 mig i midten trubbig. Pannan är starkt hvälfd, försedd med i 

 midten afbrutna, transversella fåror. Clypeus är nästan takfor- 

 migt uppdrifven; kinder och tyglar platta, de förra försedda med 

 en tydlig vinkel' ttre kanten. Rostrum knappt 



öfverskjutande mellanhöfterna. Pronotum mer än dubbelt så 

 bredt som långt, i midten knappt längre än hjessan. Scutellen 

 är liten, triangelformig, spetsig. Täckvin^arna äro mycket bre- 

 dare än prothorax, på sidorna nästan halfcirkelformigt diktera- 

 de, i spetsen rundadt afsmalnade. Flygvingarna (Tab. I, f- 8 ) 

 äro under tillståndet af hvila i spetsen väckade, försedda med 

 en nära inre kanten löpande nerv, hvilken nära spetsen har en 

 djup inåtgående vinkel bildad af grenarna af den tredje längd- 

 nerven och uppkommen derigenom, att submarginalnerven helt 

 och hållet eller till större delen är afbruten emellan dessa. Be- 

 nen äro korta och starka, tydligt håriga; tibiernas tornar långa 

 och kraftiga; farsernas basalled på fram- och mellanbenen myc- 

 het liten, tredje längre än de öfriga tillhopa; på baktarserna är 

 basalleden hälften lägre än den andra, hvilken är bredare än 

 lång. Emellan klorna finnes en tydlig klodyna. 



