﻿ni. Memtaacina 





Caput fronte saepissime deorsum prominula, vertice toto 

 valde declivi. Oeelli duo in vertiee positi. Pronotum antiee 

 maxime deelive, valde convexum, postice plerumqve appen- 

 diculatum. Facies valde inflexa, subhorisontalis, marginibus 

 lateralibus haud explanatis, coxas anticas haud tegentibus. 

 Coxae posticae transversae, usqve ad margin em lateralem 

 pectoris extensae. Tibiae prismaticae. 



Kroppen är vanligen höghvälfd, ofta från sidorna samman- 

 tryckt. Antennerna äro belägna framför ögonen och bestå af 3 

 leder. Hjessan är rigtad framåt och försedd med tvenne punkt- 

 ögon. Pannan sluttande nedåt och bakåt. Pronotum mycket 

 convext, framtill brant stupande, baktill i de flesta fall försedt 

 med på olika sätt bildade utsprång. Täckvingarna merändels 

 hinnaktiga, försedda med tydliga nerver. Benen äro jemförelse- 

 vis korta, tibierna prismatiska, stundom knifformigt eller skiflikt 

 utvidgade. Tarserna 3-ledade. 



Denna familj, som hos oss eger en enda representant, har 

 sitt egentliga centrum i tropikerna, der de mest egendomligt bil- 

 dade former förekomma. De vistas i allmänhet på lägre buskar, 

 på hvilka de klättra längs stammar och grenar, och hoppa i allmän- 

 het sällan, men då vida längre, än man af bakbenens svaghet skulle 

 vänta. Såsom fullbildade (köns-mogna) djur hafva de alltid fullt 

 utvecklade flygvingar och vingtäckare och man känner ännu ej 

 några dimorpha arter bland dem. Den hos oss förekommande 

 arten hör till 



atum, 



Trib. Centrotides Stål. 



(Nudiscuti Am, et S.) 

 Scutellum distinctum, retrorsum productutn, apice sinu- 

 angulis apiealibus acutis. 



Gen. 6. Centrotus Fabr. 



Syst. Rhyng., 16 (1803). 

 Fröns apiee deorsum paullo prominula. Prothorax supra 

 ^s laterales aeute cornutus, processu postico a seutello 

 nineqve distante. Scutellum posterius reflexum. Teg- 

 areis discoidalibus dual>u>. ;i|)ic;ilil>ii> ijvinqve. Alae 

 h f. U) vena intramarginali satis late a margine in- 



