﻿tre till fyra gånger så bred som de jemnbreda tinningarna. Kinder- 

 na äro oftast på sidorna nästan vinkelformigt dikterade. Prono- 

 tum mycket kort, vid basen mer eller mindre urnupen, sidorna 

 korta, ej kantade. Scutellen triangelformig. Täckvingarna mer 

 eller mindre läderartade, i ,aed 5 anteapi- 



calfält, oftast är såväl cubiti stam som inre gren medelst en tvär- 

 nerv förenad med brachium, bvarigenom tre inre diskoidalfält 

 uppkomma. Flygvingarnas (Tab. II, f. 29) kantnerv inlöper bak- 

 om vingspetsen sjelfständigt i yttre vingkanten; andra längd- 

 nerven i midten delad i tvenne grenar, hvilka hvardera samman- 

 löpa i närmast stående längdnerv och bilda ett X- Benen äro 

 medelmåttiga; de främre tibierna trinda, i yttre kanten försedda 

 med i rad ställda fina borst, de bakre 4-kantigt prismatiska, starkt 

 tornade. Några arter äro dimorpha. 



De talrika arterna af detta slägte uppehålla sig bland gräs 

 på ängar, några på Pkragmites vid stränder; de äro utbredda 

 öfver alla zoner. 



Larverna hafva en glatt glänsande kropp, som stundom 

 dock är försedd med långa glesa i rader ställda upprätta borst. 



Conspectua specierum. 

 A. Vertex - angnlatOB. 



aa. Corpus snbdeplanatum; tegmina. postice hand angustata, apice 

 :usa, subtruncata, venis transversalibus arean) nnteapicalem primam termi- 



«• Vertex attenuatus, margine acutiusculo; fröns angusta, vix con- 



1. D. Ståli n. sp., 2. D. formosus Boh. 



,tf. Vertex margine antico obtusiusculo ; fröns minus angusta, con- 

 ™, superne haud nigro-bifasciata. 



is anteapicalibns postice truncatis. 



3. D. Bohaiianni Zett., 4. D. calceolatus Boh. 



5. T>. bicuspidatus n. sp., 6. D. oculatus n. sp., 7. D. ocellarh Fall., 

 D. socialis Flor, 9. D. multinotatus Boh., 10. D. pseudocellaris F lor , 

 D. Falleni Fieb., 12. D. paleaceus n. sp. 



T.„ ilti 



