﻿■lologia fennica. Efterhand ökades visserligen deri- 

 genom till en viss grad kännedomen af Finlands organiska 

 naturalster, men var och förblef dock högst ofullständig, i 

 det ganska få och blott enstaka delar af landet kunde göras 

 till fält for mera noggranna och i detalj gående forskningar. 

 — Sedan Finland upphört att vara förenadt med Sverige, 

 synes behofvet att erhålla en allmän öfversigt af landets na- 

 turhistoriska tillgång:' >r studier af desamma 

 gjort sig allmännare kännbart, ty kort derpå begynte J. F. 

 Wallenius utgifva en Fauna fennica (1810), sedermera fort- 

 satt af P. U. F. Sadelin (1819), derefter C. R. Sahlberg 

 det af alla hittills utkomna för finska faunan vigtigaste ar- 

 bete: Dissertatio entomologica Insecta fennica enumerans 

 (1817—1839) och L. J. Prytz Florae fennicae brevianum 

 (1819—1821). Men just vid företagandet och utförandet af 

 sådana arbeten måste luckorna i kännedomen af Finlands 

 fauna och flora så mycket tydligare uppenbara sig, och na- 

 turligt var att dessa försök måste blifva långt ifrån tillfreds- 

 ställande, så vida samlingar från största delen af landet sak- 

 nades, och de uppgifter man ägde om djurs och vexters 

 förekommande mestedels berodde af mycket otillräckliga och 

 föga tillförlitliga undersökningar. Att afhjelpa dessa vä- 

 sentliga brister stod icke i enskilda forskares och samlares 

 förmåga, ej heller fuunos vid denna tid några offentliga an- 

 slag användbara för slika samlings- och forskningsresors an- 

 ställande. Då uppstod hos någon eller några af dem, som 

 vid högskolan egnade sina studier åt naturalhistorien, den af 

 professorn Carl Reinhold Sahlberg genast varmt omfat- 

 tade och till handling bragta lyckliga tanken att söka reali- 

 sera detta för en grundligare kännedom af vårt lands orga- 

 niska natur oundgängliga vilkor, en så vidt möjligt fullstän- 

 dig samling af Finlands djur och vexter, genom en associa- 

 tion af alla dem, som voro eller kunde göras intresserade 

 för nämnda vigtiga fosterländska sträfvande. Ideen anslog 

 flera, trenne af universitetets lärare och sju studerande sam- 

 manträdde den 1 November 1821, och Sällskapet pro 

 Fauna et Flora Fennica stiftades. 



