﻿och å den andra af den dag, då alla dess samlingar inom 

 några timmar totalt förstördes genom Åbo stads olycksdigra 

 brand den 4 September 1827. Emedan sällskapet i sitt ar- 

 chiv lyckligtvis redan äger en fullständig skildring af detta 

 tidskifte, vida öfv er träffan de den jag skulle förmå åstadkomma, 

 har jag trott mig till godo se så väl sällskapets som läsa- 

 rens intresse genom att, med åsidosättande af en gagnlös 

 omskrifning, här intaga densamma alldeles oförändrad, sådan 

 den förefinnes i sällskapets egentliga upphofsmans och förste 

 ordförandes, professor Sahlbergs årsberättelse afgifven år 

 1830, hvartill endast några upplysande anmärkningar af mig 

 blifvit bifogade. 



"Både ljuft och smärtande är för vårt sällskap minnet 

 af framfarna tider. I likhet med nästan hvarje annan in- 

 rättning, vetenskaplig eller ekonomisk, publik eller enskild, 

 har äfven vårt samfund, inom den korta tid det varit verk- 

 samt, erfarit de omvexlande öden, som alltid åtfölja alla 

 menskliga företag. Med en sann glädje erinre vi oss den 

 tidpunkt, då för vid pass åtta och ett hälft år sedan några 

 unge för naturalhistorien nitälskande män med de vid uni- 

 versitetet då varande lärare i nämnda vetenskap samman- 

 knöto ett brödraband, för att under gemensamma bemödan- 

 den, med ungdomens varma nit och kraftiga verksamhet i 

 förening med lärarens längre erfarenhet, sammanbringa och 

 uppställa en samling af Finlands organiska naturalster och 

 att sålunda anskaffa nödiga materialier till en i framtiden 

 blifvande Finsk Fauna och Flora. Med verkelig tillfreds- 

 ställelse påminne vi oss den fortgång och raska tillväxt, som 

 sällskapets bemödanden och samlingar nästan dageligen rönte 

 och erhöllo. Med tacksamhet minnas vi det nit, hvarmed 

 ledamöterna, och i synnerhet någre af dem, arbetade för det 

 åsyftade ändamålet. Smickrande är äfven åtanken af den 

 uppmärksamhet, hvarmed sällskapets företag hedrades af uni- 

 versitetets lärare, till och med af dess högsta styrelse. Men 

 bittert är deremot minnet af den dag, då jemte en nästan 

 total förstöring af vetenskapernas urgamla Finska hem och 

 jemte de oberäkneliga litterära förluster, som Finlands enda 



