8 0. Kyyhkynen, Suomussalmen kasvisto. 



sempiakin, emaksisia vuorilajeja (metabasiitteja). Niiden 

 esiintymat ovat kuitenkin yleensa sangen vaha-alaisia ja 

 hajallisia. Paikoin ovat ne kuitenkin yhtenaisempinakin 

 laajoina juotteina kuten esim. Kiannanniemen ja Saarijarven 

 valisilla seuduilla seka Kurkivaaralla ja Timpin tienoilla. 

 Enimmakseen ovat ne nakymattomissa, jolloin useinkin 

 ainoastaan kasvillisuudesta ja useampien kalkkia suosivieii 

 lajien esiintymisesta voi tehda paatelmia niiden olemassa 

 olosta. Toisin paikoin pistavat ne taas pinnallekin milloin 

 minkin kokoisina rystyina ja kyhmyina. Yleensakin ovat 



Suomussalmen kalliot, raaemmatkin, verrattain vahaisia. 

 Kalliopohja paljastuu kylla tuon tuostakin, mutta missaan se 

 ei muodosta suurempia vuoria, ja jyrkat seinamatkin ovat 

 verrattain harvinaisia. 



Irtonaiset maalajit ovat suurimmaksi osaksi karua mo- 

 reenisoraa ja suoturvetta. Hiekkaa ja vierinkivisoraa on 

 myos monin paikoin. Puhdasta savea tuskin on koko pita- 

 jassa. Paikoin on kuitenkin saventapaistakin massaa ja viela 

 useammin erittain hienoa savihietaa eli hietasavea — kum- 

 min vain. Useimmat suot, joita, kuten mainittiin, S:salmella 

 on niin viljalti, saanevat kiittaa synnystaan kovempien maiden 

 soistumista, joka taalla on sangen tavallinen ilmio. Jarvien 

 tayttyraisesta syntyneet suot lienevat sen sijaan luettavat 

 harvinaisuuksiin, vaikka kyllahan sellaistakin pienemmassa 

 maarassa huomaa. Liejukkorannatkin ovat S:salmella yli- 

 malkaan jokseenkin harvinaisia ja enimmakseen sangen 

 laihoja. Ainoastaan muutamien purojen suistoilla, koskien 

 alustoilla ja virtojen varsilla tapaa hieman paksumpia ja 

 hedelmallisempia liejukerroksia. — Lehtomultaa on ainoastaan 

 hyvin rajoitetuilla alueilla, enimmakseen vain kalkkiperaisilla 

 seuduilla ja niukasti niillakin. 



Asutus on Suomussalmella hyvin harvaa. Asukasluku 

 oli ^7i2 ^91"^ 7,391 henkea, joten vaentiheys on vain 1,» 

 henkea km^:Ila. 



Tavallisimmat Suomussalmen luonnonvaraiset kasvu- 

 paikat ovat yksitoikkoisia, karuja metsia, korpia, rameita^ 



