Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 46, N:o 6. 15 



suus ja lehtokasvisto ovat huomattavasti yleisempia kuin 

 muualla pitajassa. Se jatkuu kapeana reunuksena pitkin 

 Vuoksen rantoja, leviten kirkonkylan kohdalla Littulanjoen 

 keskijuoksulle ja eraiden siihen laskevien purojen varsille, 

 samoin Hallikkalanjoen varsille, Toinen lehtoalueen haarake 

 seuraa Kuurmaa Kuurmanpohjaan saakka ja tekee siella pol- 

 vekkeen pitkin Hiirenjokea, josta lahdeke pistaa Polviojan 

 alajuoksulle. Muu osa pitajaa tulee taten jaetuksi koilliseen, 

 lantiseen ja etelaiseen karumpaan alueeseen, joita kirjoituk- 

 sessani usein tulen kayttamaan vastakohtana tassa rajoitta- 

 malleni lehtoalueelle. 



Lehtorikkaimmillakin tienoilla on kuitenkin taytynyt 

 hakemalla hakea sopivia tutkimusaloja lehtokasvillisuuden 

 selvittamista varten, silla viljelys on havittanyt suurimman 

 osan lehtoja ja niissakin pienissa jaannoslehdoissa, joiden 

 kasvillisuutta olen voinut tutkia, tuntuvat tuoreet kulttuurin 

 jaljet selvasti '). 



Jaasken lehdoista olen tutkinut tarkemmin 30 kappaletta. 

 Erilaisen maapera- ja kosteussuhteiden mukaan on kasvilli- 

 suuden kokoonpano niissa hyvin vaihteleva. Kun lehdot 

 kulttuurin vaikutuksesta kuitenkin ovat kovin epasaannollisia 

 ja kun monestakaan pikkutyypista en ole saanut mielestani 

 tarpeeksi lukuisasti hyvia esimerkkeja, niin olen ryhmittanyt 

 ne kasvillisuutensa puolesta ainoastaan kuivahkoihinja 

 kosteahkoihin lehtoihin. Kasvistollisissa selvitte- 

 lyissa kaytan kuitenkin kasvupaikan mukaan saatuakin tar- 

 kempaa jaoitusta, joka seuraavissa kappaleissa myos tulee 

 selvitettavaksi. Kuvaan taman jalkeen kummankin lehto- 

 tyypin ottamalla muutamia esimerkkeja ja asettamalla niiden 

 Putkilokasvit runsaustaulukkoihin 2). Jos jossain lehdossa 

 kasvilajin runsautta ei ole maaratty, niin se on merkitty + 

 nierkilla. Kursiivilla olen merkinnyt lehtotyypin yleisim- 

 '"at ja luonteenomaisimmat kasvit, jolloin olen ottanut 



') Kts. tarkemmin luvusta „ViljeIyksen suhteesta lehtokasvillisuu- 

 teen" s. 37—39. 



) Kts. runsausnimityksia siv. 6— 7. 



