32 K, t/. Valte, Lehtomaisen kasvillis. ja lehtokasv. esiintym. Jaaskessa. 



Melampyram pratense. Leontodon hispidas. 



M. silvaticum. 

 Galium boreale. 

 G. uliginosam. 

 Campanula cervicaria 



C. glomerata. 



C. persicifolia, 



Cirsium heterophyl- 



fnm. 

 Solidago virgaurea . 



Achillea millefolium. 

 Chrysanthemum lea- 

 canthemum. 



Crepis paladosa. 

 Hieracium umbellatum 



Rubus idaeus. 



Daphne mezeream* 



Viburnum opulus. 



Vaccinium myrtillus. 



r. vitis idaea. 



Picea excelsa. 



Pinus silvestris. 

 Salix caprea. 



Popnlns iremata 



Juniperus communis. Betula odorata. 



Salix nigricans. 

 S. aurita. 

 S. depressa. 



Alnus incana* 



Prunus padus. 



Pirns aacaparia^ 



Lehtoyhdyskuntiin liittyvat laheisesti ne kapeat, usein 

 katkenneet kasvillisuusjuovat, joita tapaamme metsapu- 

 rojen varsilla. Harvoin talloin voi puhua varsinaisista 

 yhdyskunnista, vaan kohdista, missa puron lihavoittava 

 vaikutus maaperaan on voimakas, kuten koskipaikoissa tai 

 missa hetteet*), risukot, puunningot, kivikot t. rikas kas- 

 villisuus tukkivat puron, asettuu lehtokasveja puiden ja 

 pensaiden varjoon ^). Muissakin paikoissa puronvarren kas- 

 villisuus poikkeaa ymparistosta. Kivikkoisten metsapurojen 

 varsilla muistuttaa kasvillisuus jonkun verran koskilehtojen, 

 alavien notkojen ja niittyjen kautta virtaavien ojien ja puro- 

 jen aarella taas korpilehtojen kasvillisuutta. Seuraava esi- 

 merkki kuvaa vahan laajempaa puronvarrelle muodostunutta 

 korpimaista yhdyskuntaa. 



25. VII. Sopero, Laanimaen ja Liisniittyjen valilla, puronvarrella. 

 Maapera savista. Sammalkasvillisuudesta merkitsin vain runsaimpana 

 Sphagnum squarrosumin. Putkilokasvit : 



Alopecurus genicular 

 tas, 



Aera caespitosa, 

 Carex rostrata. 



C. echinata. 



C. loliacea paik. rs 



Jancus effasas. 



Phegopteris polypo- 

 dia ides. 

 Polystichum spinulo- 



sum. 



) Hetteikkojen kasvillisuus on selitetty lahdepaikkojen kasvilli- 



suuden yhteydessa s. 34. 



2) Vert Einfl. d. Kult. s. 184—185. 



