Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 46, N;o 6.' 41 



Tutkimuksellemme tarkeammat ovat kuitenkin ne lehto- 

 maisten kasvupaikkojen lajit, jotka enemman tai vahemman 

 suosivat tuota lihavahkoa maaperaa ja ovat suuremmassa 

 tai pienemmassa maarassa sidottuja lehtoihin tai lehtojen 

 tapaisiin yhdyskuntiin ^). — Naita kasvistollisia tutkimuksia 

 varten olen tammoisesta lajista, mikali mahdollista, merkin- 

 nyt muistiin jokaisen tuntemani loydon seka ilmoituksia 

 esiintymisesta ja kasvupaikan laadusta. Lajien yleisyyden 

 olen maaritellyt kirjallisuudessamme kaytantoon otetun 

 menettelytavan mukaan, kayttaen yleisyysmerkkeina lyhen- 

 nyksia seuraavista tunnetuista nimityksista: 



* 



hy = hyvin yleinen jh = jokseenkin harvinainen 

 y == yleinen h = harvinainen 



jy = jokseenkin yleinen hh = hyvin harvinainen 

 p = paikottainen 



Ensinna on mainittava ne lajit, jotka melkein yksin- 

 omaan tai paaasiallisesti esiintyvat lehtomaisilla kasvupai- 

 koilla kuten lehdoissa, niittylehdikoissa, puronvarsilla ja 

 lahdepaikoissa ja joita kasvistolliset havaintoni erikoisesti 

 tarkoittavat. Niita voisi kutsua varsinaisiksi lehto- 

 kasveiksi. Mainitsen tassa muutamia esimerkkeja tarn- 

 moisten kasvien esiintymisesta. 



r 



Onoclea struthopteris p lehtoalueella, hh pitajan sisa- 

 osissa, metsapurojen varsilla, korpilehdoissa ja kerran ranta- 

 pensaikossa. Parissa kohdassa ojassa maantien varrella 

 (jaanyt puronvartta raivattaessa). 



Daphne mezereum jy— y lehtoalueella, p pitajan muissa 

 osissa, varsinkin kuivahkoissa makilehdoissa, lehdikoissa ja 

 lehtomaisissa kangasmetsissa, vahemman ojanne- ja vuoren- 

 aluslehdoissa. 



') Vert myos Metsanh. perust. s. 278, 450-451, 486, 653-655 seka 

 Kasv. vaellusteista s. 25—40. 



