Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 46, N:o 6. 47 



Clinopodium vulgare 10 (76.9; 23.i), Vicia silvatica 6 (83.3), 

 Lathyrus vernus 6 (37.5; 12.5), Epipactis latifolia 5 (62.5;. 

 12.5), Lathyrus Silvester 3 (75.o), Viola umbrosa 3 (6O.0; 20.o), 

 Geranium Robert ianum 2 (lOO.o), Galium triflorum 2 (lOO.o) 

 ja Acer platanoides 2 (lOO.o); lisaksi kulttuurin levittama 

 Agrimonia eupatoria seka Ribes rubrum, Pirus malus }a Aqui- 

 legia vulgaris, joiden alkuperaisesti luonnonvarainen tila on 

 epaselva. 



Lajeja, jotka esiintyvat paaasiallisesti kuivahkoissa, 

 mutta usein myos kohteahkoissa lehdoissa olisivat: Adaea 

 spicata 18 (46.2; 38.5), Daphne mezereum 14 (34.2; 22.o), 

 Pulmonaria officinalis 9 (47.4; 36.8) ja Milium effusum 3 

 (50.o; 33.3). 



Puolilehtokasveista ovat enemman kuivahkoja lehtoja 

 suosivia: Phegopteris dryopferis, Polystichum filix mas, Melica 

 nutans, Carex digitata, Gymnadenia conopea, Platanthera 

 bifolia, Stellaria longifolia, Epilobium montanum, Selinum 

 carvifolia ja Melampyrum silvaiicam. 



II. Samalla tavalla olen myos laskenut esiintymis- 

 yleisyydet kosteahkojen lehtojen lehtokasviloydoista 



varsinaisiin lehtokasvupaikkoihin niihin liittyvat 



metsapurojen varret. 



Talloin saadaan kosteihin lehtoihin melkein tai koko- 

 naan sidotuiksi seuraavat lajit: Ribes nigrum 26 (96.3; 3.4)^), 

 Impatiens noli tangere 21 (SO.s; 15.3), Chrysosplenium alterni- 

 folium 20 (76.9), Stachys silvaticus 19 (61. 3; 25.8), Circaea 

 alpina 18 (69.2; 26.9), Viola epipsila 15 (78.9), Onoclea stru- 

 thopteris 12 (92.3), Triticum caninum 12 (57.i; 23.8) ja Carda- 

 mine amara 8 (8O.0), sitapaitsi raivauksen kautta leviavat 

 Solanum dulcamara ja Crepis paludosa seka Hamulus lupulus, 

 jonka alkuperaisyys luonnontilassa paikkakunnalla ei liene 

 varma. 



' Is 



') Sulkumerkkien sisassa olevat numerot tarkoittavat esiintymis^ 



kahdesta 



kuivahkoj 



I 



