Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 46, N:o 6. 49 



Ojannelehtojen kasveja ovat paaasiassa Impatiens 

 noli tangere 16(61.5), Circaea alpina 14(53.8), Chrysosplenium 

 alfernifolium 11 (42.3) ja Sfachys silvatkus 11 (35.5). 



Koski- ]'a varsinkin korpilehtoja tapasin alueella 

 siksi vahan (kts. siv. 21, esim. 10, 12, 13 ja 15 seka 11 ja 

 14), etteivat niista lasketut prosentit ja loytopaikkaluvut 

 anna selvaa, edellisiin lehtopaikkoihin verrattavaa kuvaa 

 lehtokasvien esiintymisesta niissa. Koskilehdoille en nain 

 ollen voinut todeta yhtaan niille erikoista lehtokasvilajia. 

 Koskilehtojen yleisimmat lajit nayttavat olevan seuraavat: 

 Lonicera xylosteam 7 % Actaea spicata 6, Ribes nigrum 5, 

 Triticum caninum 4 ja Stachys silvaticus 4. — Korpilehdoissa 

 ovat levinneita lajeja Onoclea struthopteris, Viola epipsila, 

 Daphne mezereum ja Ribes nigrum. 



Puronvarsilla esiintyvista lehtokasvilajeista voin 

 sensijaan esittaa myos verrattavia prosenttilukuja. Puron- 

 varsien lehtokasveja ennen kaikkea ovat: Viola epipsila 13 

 (68.4), Ribes nigrum 11 (40.?), Onoclea struthopteris 10 (76,9) 



ja Cardamine amara 6 (6O.0). 



Vaihtelevien lahdepaikkojen lehtokasveista on 

 ainoastaan Chrysosplenium alternifoliam yleisesti nailla pai- 

 koilla esiintyva (8 loytoa), muut lajit kasvavat lahteiden 

 reunoilla ja hetteissa vain silloin talloin. 



Lehdikkoja harrastavat erikoisesti puolilehtokasvit 

 Oymnadenia conopea ja Selinum carvifolia, joiden levenemista, 

 varsinkin viimeiksi mainitun, suurelta osalta kulttuuri nayttaa 



• «« ■» 



edistavan. Yleensa ovat lehtokasvit niittylehdikoissa haviava 

 kasvistoaines, josta niissa tapaa vain yhden lajin siella toisen 

 taalla harvalukuisina kappaleina. 



') Nuraero ilmoittaa loytopaikkojen lukua 



4 



