Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 1. 



7 





losa ungarna, som forst senare upptacktes, lamnades ett 

 helt dygn at sitt ode. 



I samband harmed kan omnamnas, att jag den 16 juni 

 1903 under golfplankorna i bossladan pa Drumso — ett an- 

 nex till rian — fann ett bo af igelkott med 6 ungar, knap- 

 past langre an en tumanda. Modern var synnerligen orolig, 

 da en af tiljorna upplyftes och legan blottades. Under fnys- 

 ningar och nervosa ryckningar uttryckte hon sitt missnoje, 

 medan hon kurrade sig i forsvarsstallning ofver de sma, 

 som pepo under henne. For att obemarkt kunna iakttaga 

 hennes forehafvanden, stallde jag den losa plankan tillratta 

 med en bred springa och lade mig ljudlost pa lur. Da fick 

 jag se henne med nosen valtra om en unge, gripa denna i 

 det nakna roda bukskinnet, och med ungen skyndsamt for- 

 svinna under sjalfva rian. Om en stund aterkom hon och 

 upprepade samma manover med en annan unge och sa fort- 

 satte hon, tills hon fort hela kullen i sakerhet. Hade den 

 gamla i reserv ett annat bo, eller var det hennes mening 

 att nu forst forfardiga sig en ny lega, kunde jag vid till- 

 fallet inte utrona. 



Igelkottarna har jag under sommaren hallit i en natbur 

 med hog cementsockel och plattak. Inredningen utgores 

 af sandbotten pa plat; afven sidorna rundtpm har jag till 

 40 cm:s hojd latit beklada med plat for att hindra kappars 

 och kvistars instickande genom maskorna och harigenom 

 djurens ofredande. Midt i buren skanka ett par stora iha- 

 Hga och lagom urgropta rotstubbar, fyllda med boss och 

 blar, ett skydd och en god sofplats pa dagen for internerna. 

 Under den kallare arstiden, oktober— april, har jag hallit 

 igelkottarna, dels i en box af kaninstallet, dar dock tem- 

 peraturen var for hog, dels pa stallvinden, dar rikligt med 

 boss funnits till hands. 



De fiesta individer ha dock inte ofvervintrat utan dukat 

 under, hvarfor jag pa de senare aren frigifvit igelkottarna 

 i god tid pa hosten. De ha da Iefvat krasligen pa rattor, 

 samt sedan sjalfva efter egen smak och instinkt anskaffat 

 sig lampliga kvarter for vinterdvalan. 



