10 Palmgren, Hogholmens zoologiska tradgard aren 1888—1918. 



lyckats mig, ty honan observerade standigt min ankomst i 

 god tid, till och med under de ommaste situationer, och af- 

 brot ogonbliekligen sitt smek. Den 6 mars 1915 tyckte 

 jag mig p& afstand se i halfdunklet honan nedhukad pa 

 marken och hannen staende gransle ofver henne, slickande 

 hennes oron och kinder, medan ett starkt spinnande hordes, 

 men nar jag smog mig narmare, stod hannen morrande och 

 frasande vid gallret. 



Samma var den 25 maj observerade v&rdaren, att ho- 

 nan nedkommit med en unge, $ — mahanda var den re- 

 dan nagra dygn gammal, ehuru dess narvaro ej tidigare be- 

 markts. Honan blef alltsa forstfoderska vid tre ars &lder. 

 D& nedkomsten for mig var en fullkomlig ofverraskning, 

 hade jag ej enligt gangse bruk isolerat konen, for att trygga 

 ungen for event, angrepp fr^n faderns sida. Detta visade 

 sig afven vara fullkomligt onodigt. Ungen tilivaxte raskt 

 och holls den forsta tiden i moderns narhet och under 



hennes stranga uppsikt. Men smaningom foretog den pa 

 egen hand utflykter i buren och begynte da ansatta sin far 

 och leka med hans svans och oron, utan att denne pa min- 

 sta vis ilia upptog de sylhvassa smekningarna. Tvartom voro 



bada foraldrarna synnerligen omma for sin unge. Narmade 

 sig nagon person buren, retirerade mor och dotter skynd- 

 samt till lyan, medan far hotfullt narmade sig fridstoraren 

 bakom gallret Tyvarr insjuknade ungen de sista dagarna 

 af augusti och isolerades, men afled den 2 September. Ob- 

 duktionen gaf vid handen ett benbrott och smarre blessy- 

 rer. Pa grund af hannens omhet for sin unge, kunde jag 

 icke misstanka honom. V^rdaren meddelade senare, att han 

 mot mitt uttryckliga forbud stadat i lyan, hvarvid den in- 

 stangda ungen vettskramd hoppat omkring darinne med den 

 pafoljd, att den tydligen slagit sig fordarfvad pa den fri- 

 staende jarnskena, som uppbar grytets betonhvalf. 



Foljande hr gaf paret ingen afkomma, men den 23 



— eller observerades d& forsta 



maj 



1917 foddes tre ungar 



gangen. Tvenne af dem voro stora och kraftiga, den tredje 

 liten och klen och holl denna sig under till vaxten ocks§ hela 



