Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 1. 13 



Ar 1910 hollos tvenne exemplar i en liten af- en gallervagg 

 tudelad paviljongsartad bur, medan en tredje mard fatt sig 

 anvisad en meter hog och nagra meter lang natinhagnad. 

 Till och med olikkonade individer maste hallas strangt iso- 

 lerade for att undvika blodbad. Diet: litet kott samt fagel- 

 hufvuden — erhallna efter slakten fran vardshus och restau- 

 ranger — vid tillfalle ett marsvin, en sparf eller kaninunge; 

 afven mjolk fortara mardarna garna. Fa de ett trad eller 



* 



en stam i buren med en hoik hogre upp, sofva de garna 

 i denna. 



Utter — Lutra vulgaris L. 



Under aren 1889 



■gt 



an 18 uttrar. De fiesta torde harstamma fran Nyland; sakra 

 uppgifter harom hanfora sig till Borga: Boe gard, Thusby, 

 Esbo, Kotka, Mantsala och Mariehamn. Under aren har- 

 efter har oaktadt annonsering och skriftvaxling endast en 

 utter kunnat forvarfvas. 1 Den 21 oktober 191 Ij inkoptes 



af 



en gosse Uno Lindgren en halfvuxen individ „Kalle 

 som nagra dagar tidigare infangats af honom vid Patakoski 

 nara Koski jarnvagsstation i Abo Ian. Sasom uttrar i all- 

 manhet blef afven denna synnerligen tarn och underhallande 

 genom sina upptag och konststycken i vatten. Den gamla 

 utterburen med cementbassang istandsattes, och ett konst- 

 gjordt stenkummel i tva vaningar uppfordes i anslutning 

 dartill. Till leksak fick Kalle ett traklot, med hvilket den 

 tumlade om i vattnet. Fodan bestod af fisk, merendels 

 stromming. Efter en veckas sjukdom, varsvulst a ena kin- 

 de n, afled uttern, sedan abscessen oppnat sig, den 7 april 



1914 i allman blodforgiftning. 



Ofvan anforda siffror tala ett klart sprak om utterns 

 ^ramtid i landpt c^fram* ino-n Atcrarder mot utrotningskriget 



' O. Sorsakoski, Suomussalmi, upptager i sin offert ofver djur 

 Tkn or *en, hvilka kunna erhallas, afven uttern (1914). 



