Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 1. 39 



det afven med honorna i fraga. Att ungar kommit till varl- 

 den kunde man sluta sig till af det for dem karaktaristiska 

 pip, som vardaren horde fran grytet, men angaende deras 

 antal samt hvilka som voro modrar kunde intet konstate- 

 ras, da ungarna inne i grytet dodades och uppatos af de 

 gamla. De narmast foljande aren kunde nagon forokning 

 ej observeras, ehuru det icke ar osannolikt att missfallen 

 upprepats. Pa nyaret 1917.15.1. hordes ungarnas pip anyo; 



den 10. III. uttogs 



3 + 2$ 



ligen tvenne kullar: 3 stora och kraftiga (tillhorande Stina) 

 och en liten svag (Wilhelmina). Modrarna hade i storsta 

 samja diat sina smattingar i samma ide. 



Betraffande tiden for vinterdvalan — hibernationen 

 foreter afven den stora olikheter och vaxlingar, beroende 

 val pa rent individuella dispositioner, sasom alder och kon, 

 samt vaderleksforhallanden, naringsforhallanden m.fl. infly- 

 tanden. Om det aldriga paret finnes ar 1903 en uppgift, 

 att de kropo i ide den 30 november. Mina anteckningar 

 gifva vid handen, att gamlingarna 1910. 9. III. vaknade ur sin 

 vintersomn och pa hosten definitivt lade sig till hvila den 

 25. XI. Foljande ar kropo de fram ur idet den 5. III. De- 

 ras oafbrutna dvala fortgick salunda nagot mer an, eller 

 omkring tre manader. Emellertid intrader och afslutas denna 

 markliga period i bjornarnas lif icke tvart. Redan omkring 

 en manad fore vinterdvalans definitiva intrade upphora bjor- 

 narna att regelbundet intaga foda; maltiderna blifva allt gle- 

 sare och portionerna allt mindre, samtidigt med att bjornen 

 under dygnet allt flera timmar och slutligen allt flera dagar 

 ligger i idet. Pa varen upprepas samma langsamma of ver- 

 ging till normal diet och utevistelse. Isynnerhetpa helgdagar, 

 nallarnas sotebrodsdagar, lockar den vandrande publiken 

 dem ut for nagon stund. Sa har det varit med alia bjornar 

 pa Hogholmen. Puttes dvala var kortare an foraldrarnas ; 

 den lade sig nagot senare och vaknade tidigare ur sin vinter- 

 somn. For 1910—11 har jag antecknat om dvalan: 27. XI. 

 18. XII. till 7. II.— 13. III., hvilket kan galla som ett medel- 

 talsvarde for vintersomnens langd (c. 1 : , manad) ochtidpunk- 





