Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 1. 61 



ty lagens arm i ortens lansman ingrep resolut, och tvungo 

 dem att till landets enda zool. tradgard afsta sitt byte mot 

 en ersattning motsvarande fdrlorad arbetstid och djurets 

 foda. Flertalet algkalfvar ha efter fangandet — det vanli- 

 gaste uttrycket ar att modern ofvergifvit dem! — insandts 

 till djurgarden; en del andra ater ha en kortare eller langre 

 tid uppfodts pa ort och stalle och blifvit fullkomligt tama. 

 Sa var fallet med 2 B, 5 B, 9 A och 8 B. Den forstnamnda, 

 infangad som alldeles spad af inhysingen Herman Saltin och 

 af honom i fyra manader uppfodd med mjolk, brod, lof, 

 hafre tillsammans med korna i ladugarden och ute i hagen, 

 sandes med dennes hustru till djurgarden och hamtades 

 fran jarnvagsstationen i Helsingfors langs gatorna och se- 

 dan med farja ofver till Hogholmen utan nagon transport- 

 lada eller annat emballage; den Ieddes helt enkelt med ett 

 s. k. sockertoppssnore om halsen af sin matmor, som den 

 foljde sasom en trogen hund. Om 10 A, en alldeles spad 

 dikalf, tillskrifver mig fangstmannen, en skogvaktare, att 

 modern, tydligen en forstfoderska, lamnat kalfven i sticket, 

 da han narmade sig legan. 



Af de fyra ar 1911 forvarfvade arskalfvarna skiljde sig 

 Vasa-tvillingarna alldeles iogonenfallande fran bade Oris- 

 mala- och Tenala- samt alia senare erhallna exemplar. 

 De forra agde bade en kraftigare och resligare gestalt samt 

 gula ben, i motsats till sina jamnariga likar med ljusgraa, 

 nastan hvita ben och af en ansenligt mindre vaxt. Detta kan 

 ju bero pa gynnsamma naringsforhallanden och yttre infly- 

 telser samt rent individuella dispositioner. Utan att till- 

 mata denna mahanda tillfalliga, men sa expressiva olikhet 

 nagon stdrre barvidd har jag dock i forbifarten velat om- 

 namna den. 



Algen ar i fangenskapen ett synnerligen fordrande djur. 

 Den ar icke endast i behof af en kuperad, halst tradbevuxen 

 terrang, dar den kan finna svalka i sommarvarmen, och rik- 

 J ig tillgang pa friskt vatten samt en ordentlig hydda att 

 skydda sig for regn och ovader, utan krafver afven utrymme 

 for nodig motion samt en riklig men naturenlig kost. Hufvud- 



