64 Palmgren, Hogholmens zoologiska tradgard aren 1888 — 1918. 



rika stam lefvat langst pa Hogholmen, bor framhallas, att 

 det afven i ett annat och unikt fall representerat hojdpunkten 

 af algkultur, lat vara forknippadt med en af djurgardens 

 storsta sorgedagar. Pa sin lefnadshost parade de sig och 



med resultat. Afven osterbottningarna (6 A & 4 B) syntes 

 en gang, 1912. 29. X., sa hoppingifvande for mig, in kopula, 

 men det var val mera en ungdomlig ouvertyr, an en all- 

 varlig, malmedveten akt af brunst, af effekten att doma. 

 Om gamlingarna daremot visste ingen, att de firat smek- 

 manad, och till foljd af kons annars afven valmaende yttre 

 adrog hon sig, ehuru gravid ingen uppmarksamhet. Men 

 den 11 maj 1910 vid middagstiden begynnte algkon helt 

 ofverraskande nedkomma. Harom har jag antecknat i jour- 

 nalen: „ett par klofvar trada redan fram ur blygden, men 

 intet fortskridande af forlossningen kan skonjas pa en timme. 

 Veterinar tillkallas, hela djurvardarpersonalen uppbadas att 

 assistera. Inne i en vra af algstallet bakom en lostagen 

 dorr, som placerats liggande pa kant, tryckt mot kons 

 sate for att undvika sparkar, skrider doktorn till manuell 

 undersokning af fosterlaget. Kring framklofvarna, som ord- 

 nas pa hvar sin sida om hufvudet, fastsurras ett starkt rep 

 i hvilket fyra starka karlar hala med hela sin kraft. Fa- 

 fangt, linan haller icke tag. Da veterinaren forklarar, att 

 fostervattnet for lange sedan afgatt och kalfven darfor 

 redan ar dod samt kons tillstand inger betankligheter, 

 anbringas med en krok i fostrets kranium ett sakert fa- 

 ste. Nya forsok under stilla stonande och klagan fran 

 kons sida. Slutligen glider kroppen ut, men icke en kalf 

 utan tvillingar 5 + ?. Framklofvarna, som ordnats, och vid 

 hvilka kraften applicerats tillhora hvar sin af dem bada. 

 Misstaget och missgreppet konstaterades for sent. Som 

 regel galler ju, att forstfoderskan bland algarna bar blott 



en kalf, foljande ganger tva. Lisa hade forbigatt den drak- 



' 



tiga kvigans stadium, utan att aga de naturliga resurserna 

 och betingelserna harfor." Det var det sorgligaste ogon- 

 blicket for mig under hela min tid pa Hogholmen. D&" 

 lago de praktiga, fullgangna kalfvarna liflosa pa marken, 



