72 



Palmgren, Hogholmens zoologiska tradgard aren 1888 — 1918. 



och med osviklig sakerhet atertaga sin plats pa styrstangen, 

 afven da husbond gnodde pa med rasande fart langs lands- 

 vagen. Motte cyklisten nagon akare, berorde han sakta med 

 fingret kajans tar, hvarvid denna hogljudt slog alarm : kjak, 



kjak 



och salunda fungerade som en lefvande ring- 



klocka. D& arbetet i kyrkan slutforts skanktes kajan at 

 byggherrn, arkitekt Stenback, som en tid holl den hemma 

 hos sig. Men da den i langden blef besvarlig, emedan den 

 stokade bland bans ritningar och papper, och darvid ofta 

 gjorde vasentliga, men foga angenama forandringar i ori- 

 ginalens fargkompositioner, transporterades kajan ut till mk- 



■ 



laren Pekka Halonens villa i Kervo. Den blef har mycket 

 uppburen af vardfolket genom sitt intelligenta och tok- 

 roliga vasen, tills den en dag tog sig till att i ateljen fran 

 staffliramen i grund forandra en landskapsm&lning. Den 

 sandes hem igen och ofverfordes harifran till Hogholmen. 

 Om dess oden har kanner man intet. 



Den andra kajan holls i frihet pa Hogholmen och blef 

 en uppmarksammad gast vid alia parkbord kring vards- 

 huset. Ett stort noje beredde den sig sjalf och publiken 

 genom ett af sina vanligaste tries. Sa snart pafageltuppen 

 skulle krama sig for sin hona eller en beundrande allman- 

 het, vips slog sig Cajus ned pa hans rygg och nop ho- 

 nom i stjarten, hvilket pa delikventen verkade som en kail 

 dusch och omojliggjorde alia poser. Pa eftermiddagen sokte 

 sig kajan in i buffeten och slog sig till hvila pa den pelar- 

 fris som kantade pulpetskifvan. Da restauranten sedan stang- 

 des till natten, flyttades hon genom en knapp pa benen ofver 

 pa vardens finger och bars in pa sanggafveln. I morgon- 

 skymningen vaknade Cajus och nop nu forsiktigt sin slum- 

 rande husbonde i orat, tills denne vaknade och oppnade 

 fonstret for sangkamraten. Nar sedan vardshuset stangdes 

 for sasongen bortglomdes Cajus i bradskan. Foljande mor- 

 gon fann man honom, till halften uppaten af rattor, pa ytter- 

 verandan utanfor den lasta dorren. 



) 



