112 Palmgren, Hoghoimens zoologiska tradgard aren 1888 — 1918. 



nom bekannelsen att han med ryssja infangat faglarna under 

 en lada! 



Rapphonsen aro synnerligen skygga i fangenskap. Oroade 

 genom nargangenhet flyga de lodratt upp som vaktlarna och 

 rusa besinningslost mot burtaket och sidorna, hvarvid manga 

 sv&rt blesseras. Isolering nodvandig. Fodan densamma som 

 at fasaner. 



Adelfasan — Phasianus colchicus L. 



- Af fabrikor Karl Fazer erholl djurgarden redan ar 1904 

 sina forsta afvelsexemplar, hvilka sedermera lamnat riklig 

 afkomma. Till bloduppfriskning af stammen anvandes indi- 

 vider som ar 1912 utklackts ur agg tagna ur redet vid slatter 

 a Viks kungsgard invid Helsingfors. Omkring den 1 april 

 vidtager parningen, och de forsta aggen for aret varpas 

 . tvi veckor senare. Tidigast har klackningen verkstallts den 

 15 juni (1911). 



Hjarpe — Tetrastes bonasia (L.). 



Ar 1912. 6. VI. erholl jag pa begaran 7 st. hjarpagg 

 fran Nurmes-trakten genom forstmastar E. K. Enckell. Dessa 

 placerades omedelbart under ligghona, men utan resultat, 



antagligen voro aggen da de togos redan nagot legade 



Senare, 1914. 26. VII, emottog jag fran samma hall en hjarp 

 unge, som dock redan vid ankomsten var doende. 



Tjader — Tetrao urogallus L. 



En af mina hogsta onskningar har varit att fa ode- 

 markernas spelman hemmastadd och rikligt representerad 

 pa holmen. Djurgardens tjaderbestand, likasom i allmanhet 

 domestikationsforsoken med vara skogsfaglar, ha misslyc- 

 kats, framst val beroende pa afsaknaden af lampliga ocn 

 rdttfria voliarer. Fore ar 1910 hade enligt journalen sain- 



