126 Palmgren, Hogholmens zoologiska tradgard aren 1888—1918. 



hann utklackas. Kull II ater ofvergaf honan — antagligen 

 stord af rattor, som mahanda redan fortart en del af aggen — 

 efter en tids rufning; aggen placerades under en kalkonhona, 

 men utan resultat. Det visade sig att tre af dem varit be- 

 fruktade. Af kull V klarade nagra ungar alia motigheter 

 under uppvaxttiden. En af dem, en 6, lyckades pa hosten 

 rymma, men holl sig tills islaggningen i borjan af december 

 i narmaste omgifningar samt halsade pa likarna inne i vo- 

 ltaren i obevakade ogonblick. Foljande var infann sig ett 

 par grasander till holmen. Hannen var synnerligen tillgang- 

 lig och slog sig regelbundet ned i sjalfva den inhagnade 

 dammen bland dess ofriga invanare. Utan tvifvel var han 

 identisk med rymlingen. Paret hackade sedan vid en grund 

 bargputt pa Hogholmen; i borjan af maj upptacktes har 

 redet med 4 agg. 1 



Blasand — Mareca penelope (L.). 







Ar 1916. 26. IX. presenterades af herr Tammelin 4 half- 

 tama blasander, fodda i frihet vid donators villa k Brando 

 och smaningom af honom domesticerade sa att de med latt- 

 het kunde infangas. De placerades tillsammans med gras- 

 ander, gass och masar i den stora friluftsvoliaren. Genom 

 oppningen i sockeln for vattenledningen trangde sig tre af 

 dem ut 28. IX. och togo till vingarna da de ansattes. Jag 

 gaf da friheten afven at den aterstaende. Enligt uppgift ^ 

 herr Tammelin hade anderna sedermera iakttagits vid Brando 

 a sina gamla uppehallsorter. 



Sangsvan — Cygnus musicus Bechst. 



Sex individer forvarfvade fore ar 1901, utgoras antag- 

 ligen, atminstone delvis af knolsvanar, ehuru de bokforts 



J ) Se narmare min bok „Djur", H:fors 1919, uppsatsen n Osynliga 





lankar. 



