

178 Palmgren, Hogholmens zoologiska tradgard aren 1888—1918. 



olycksfall. Foljande sommar forvarfvades ater tvenne fag- 

 lar, som dock, afven de, redan foljande ar dukade under. 

 Hogholmens exemplar aro hemma i Ostafrika, men en nar- 

 staende art forekommer i Sydeuropa. Till kroppsformen 

 Hkna de sothons, men benen paminna genom tarsens och 

 och tarnas langd narmast om rallens. De vistas vid grunda 

 trask med riklig vaxtlighet och rora sig har ledigt omkring 

 pa de simmande vaxtmattorna. 



Under vintern hollos djurgardens exemplar i en box 1 

 simfagelhuset, men fingo sina tar amputerade dlt de klatt- 

 rade omkring langs natgallret. Under sommaren vistades de 

 i hagerburen — sedermera masvoliaren — och trifdes ut- 

 markt. Finhackadt kott och fisk, omvaxlande med litet hvete- 

 brod, uppblott i vatten, utgjorde deras foda. De hvilade 

 sig och tillbringade natten inne i de tata smabjorkarnas 

 kvistverk. Genom sin skont indigoblaa drakt och nakna 

 blodroda pannsval erbjodo sultanhonsen en fangslande an- 

 blick, som an mer forhojdes genom deras egenartade kropps- 

 byggnad och lefnadssatt. 



Jassana — Parra jacana. 



Af denna markvardiga sydamerikanska vadarfagel fick 

 djurgarden 1899. 7. IX. ett par sasom present af kapten 

 Brunstrom (Brahestad), som medfort faglarna fran Mexikan- 

 ska golf en. Tyvarr afledo faglarna foljande ar den 17. II. 

 resp. 13. V. 



Jassanen eller sporrfageln representerar den extremaste 

 anpassningstypen for ett lif pa traskens och lagunernas hang- 

 flyn och simmande bladmattor. Den ar af en rails storlek och 

 form, men har dennes speciella sarmarken, de hoga benen 

 och langa tarna, utbildade i an hogre grad. Vingknogen 

 ar bevapnad med en sporre. Fargdrakten ar tropiskt prakt- 

 full, en blandning af blasvart, rodbrunt och grongult. 





