

Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 1. 181 



kopulationen kunde formarkas, placerades i deras naste tre 

 befruktade ankagg. Dessa utklacktes afven, men ungarna ex- 

 pediencies som „vanskapliga" pa ett ogonblick af fosterforal- 

 drarna. Foljande ar lat jag vid voliarens barande jarnskena 

 fasta en korg af jarntrad, i hopp att hagrarna i derma skulle 

 bygga sitt bo. Daraf vardt dock intet; ehuru faglarna flogo 

 omkring med kvistar i nabben och intresseradt tycktes skar- 

 skada tillrustningarna, stannade de vid att som forut bygga 

 pa marken. Lomska och ondskefulla som de voro mot sina 

 grannar, masarna, hollos de under de sista &ren isolerade 

 i skild voliar. 



Stork — Ciconia alba. 





Derma fagel, hvilken man garna holler i zoologiska 

 tradgirdar, har i djurgarden funnits representerad sedan 

 1895. 25. V., da ett par erholls fran Zoologisk Have i K6- 

 penhamn. Den ena afled efter ett par ar, hvarp& ater ett 

 par inkoptes fran Carl Hagenbeck. Ett dodsfall vid sekel- 

 skiftet ersattes af en present ar 1902. Ar 1905 forarades 

 af Zoologisk Have ater ett par, som jamte de tidigare er- 

 hallna under aret utgingo. Tvenne exemplar inkoptes dar- 

 for foljande ar 7. VIII. Under den varma arstiden, Mn unge- 

 far medlet af april till borjan eller midten af oktober, fingo 

 de vingklippta storkarna fritt promenera omkring pa hol- 

 men. p a en oppen klippknall bakom roff^gelburen byggde 

 de sig ett praktigt naste, men nagon afkomma eller ens 

 nagot agg blef det aldrig af, ehuru de turvis l^go och ruf- 

 vade i det toma redet. Under sommaren 1913 forsvann 

 den ena af faglarna sparlost, medan den ofverlefvande 1917. 



afbrutet 



dan och darfor maste aflifvas. 





Skedstork — Platalea leucorodia. 



Ar 1911. 18. VII. fick djurgarden mottaga som present 

 a * med. kand. G. v. Gerdten ett par skedstorkar, inkopta 





