24 Munsterhjelm, Om Chironomidernas agglaggning och aggrupper- 



■ 



avkasta den fardiga aggruppen flygande. Johannsen har 

 antecknat ett sadant fall (1905; 107) om Sphceromyas argen- 

 tatus och likasa We senberg-Lu n d (1913; 268 o. 1915; 

 401, 408) om stora Chironomider och Ceratopogon sp. En 

 stor del av de ar.ter, som jag undersokt, lagga sina agg 

 i det fria, atminstone i fall tillfalle dartill forefinnes, pa 

 detta primitiva satt och mer eller mindre pelagiskt. Detta 

 sker da antingen genom att honan under flykten helt en- 

 kelt later aggstrangen hanga ner som en trad (de nyss- 

 namnda arterna Sphceromyas argentatus och Ceratopogon sp.) 

 eller samlar den till en klump. Det forra sattet har jag 

 ej iakttagit, men det senare daremot ofta. Att honan efter 

 slutford agglaggning under flykt skulle satta sig pa vatten- 

 ytan och lata aggruppen falla dar, har jag ej med sakerhet 

 kunnat konstatera. Jag har sett honor av sarskilda me- 

 delstora arter pa nara hall sla ned pa vattenytan, men 





aldrig sett dem da bara pa en aggrupp. Aven har jag 

 sett Chironomus plumosus, Ch. aprilinus m. fl. arter efter att 

 under flykt hava avkastat sin aggrupp liksom utmattade sla 

 ner pa vattnet for en stund, varpa de flugit i vag. Agglagg- 

 ningen har jag sett verkstallas under flykt av foljande arter: 

 Chironomus plumosus, Ch. ferrugineo-vittatus, Ch. ripanus, 

 Ch. aprilinus, Ch. Spec. V, Ch. tentans, Ch. Spec. II, Ch. viridis, 

 Ch. nigrimanus, Ch. biannulatus, Ch. brevitibialis, Ch. flavus r 

 Ch. albofasciatus, Ch. dux, Ch. Spec. VI, Ch. nubeculosus, Tang- 

 tarsus flavipes, Tanyt. tenuis, Tanypus choreus, Ablabesmyia 

 monilis och Abl. phatta. De stora och de medelstora arterna 

 flyga 1—2 m over vattnet, de mindre lagre, Tanyt. tenuis 

 fran fa cm till nagra dm ofta snuddande vid ytan. Ch. 

 biannulatus, Ch. flavus och Ch. albofasciatus flyga ej sallan 

 nara vattenytan. Den av We senb erg-Lund (1913; 268) 



^ . _. .. w „ ^ .. — . to , ^ 



beskrivna flygstallningen hos „grosse, schwere Miicken t 



vilka senare kallas „Chironomiden", har jag ej iakttagit. Han 

 sager namligen „Sie halten sich im Fluge alle ganz vertikal 

 und dem Wasserspiegel sehr nahe". Vid de av mig iaW- 

 tagna agglaggningstillfallena flyger honan i borjan av agg- 

 laggningen med bakre delen av abdomen mer eller mindre 





