Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 27 



Fastestrangen, i de fall jag iakttagit, kommer alltid ut forst, 

 bojes darpa uppat och klibbar vid de ventrala haren pa 



abdomen och tryckes smaningom under aggliiggningens 



fortskridande utmed hela sin langd mot dem; stundom ser 

 man, huru aggruppen, da honan avkastar den, en kortare 

 tid blir hangande ratt nerat, fasthallen vid abdomens mitt 

 endast av fastestrangen. Fall av den art, att honan verk- 

 ligen faster sina agg pa det stalle, dar den under agglagg- 

 ningen sitter, aro toljande av mig upptecknade eller av mig 

 i litteraturen funna: I underfamiljen Clunionince, sannolikt 

 Clunio syzygialis, som enligt Chevrel (1894; 593) „fixe un 

 boyau gelatineux, cylindrique — — ■" vid alger eller stenar; 

 mdjligen - ar detta betecknande for denna underfamilj, till 

 vars karaktarer hor vingloshet eller rudimentara vingar. 

 I underfamiljen Chironomince, Hydrobcenus lugubris, vars agg 

 enligt Fries (1829; 185) „fastades av honan vid en liten 

 stjalk". I underfamiljen Tanypince, Diamesa culicoides, vars 

 honor enligt Heeger (1853; 10) lagga 10—12 agg i gangen 

 auf einem Orte, an Steine oder andere feste Gegenstande"; 

 sakert ock den av Hasper (1911; 594) namnda Tanypus sp.; 

 aven har jag skal att antaga, att en Ablabesmyia nebulosa 









narstaende art (event, just den) i det fria faster sin agg- 

 grupp, emedan jag funnit dess aggrupper sa fasta, att 

 m an ej latt kan forestalla sig, att de fastnat; den av 

 Wesenberg-Lund (1913; 270) omnamnda arten, som 

 enligt Thienemann och Zavrel sannolikt ar en Micro- 

 Pdopia-art (1616; 624). I underfamiljen Ceratopogonince har 

 jag sett aggruppen fastas eller sa haftad vid underlaget, att 

 den maste ha fasts av honan, hos Culicoides versicolor, 

 Forcipomyia picea, Bezzia- och Palpomyia-zrter, sannolikt 

 nor aven Ceratopogon rostratus hit och sakert de i littera- 

 turen omnamnda fallen, som galla £<?zzz'a-arter (Gercke, 

 Rl eth, se nedan), liksom ock Ceratopogoniderna med ha- 

 nga vingar (vilkas larver leva pa torrt) enligt all sannolik- 

 het hora hit; enligt Johannsen (1905; 105) lagger Cerato- 

 lophus sp. nagra hundra agg „up on end, side by side in a 

 llttle clump". — I de narbeslaktade dipter-familjerna Culi- 



