I 







Om aggrupperna. 



Hos primitiva insekter finner man annu iclre agg- 

 gruppsbildningen stadgad. Aggen laggas ett och ett, eller 

 ock aro „aggrupperna" ej formbestandiga. De stora Perli- 

 dernas agghopar losas upp vid beroring med vatten till 

 enskilda agg. Hos Ephemeriderna ar det typiskt, att honan 

 later aggen avga ett och ett ur bagge oviduktmynningarna; 

 hos en del upplosas „aggrupperna" i vatten omedelbart till 

 enskilda agg. Dock framhaller Bengtsson (1913; 280), 

 att en riktig aggruppsbildning forekommer aven i denna 

 insektgrupp, men icke genom formedling av slem, utan av 

 fran chorion utgaende tradar av chitinnatur. Hos Odona- 

 terna saknas i stor utstrackning aggens avlaggande i form 

 av aggrupper, i det att en stor del av dem borra aggen 

 yart och ett for sig i stjalkar och blad. Denna modus gar for 

 ovrigt igen i manga andra insektgrupper: Rhynchota, Coleo- 

 ptera. Men hos Odonaterna forekommer a andra sidan en 

 nktig aggruppsbildning, och hos Trichoptererna ar den i det 

 narmaste allenaradande. 



De av mig undersokta Chironomid-arterna bygga i re- 

 geln aggrupper. Haruti gora endast tva Tanytarsus-arter 

 och ej sallan Tanyt. tenuis undantag, i det att de lagga sina 

 agg ett och ett och omgiva dem med vart sitt skilda slem- 

 noI Je. Enligt Johannsen (1905; 308) lagger Scopelodromus 

 sma agg „singly or in little groups". Mahanda skall det 

 visa sig, att aven en del harvingade Ceratopogonider lagga 

 sma agg ett och ett eller i sma grupper. 





