48 Munsterhjelm, Om Chironomidernas agglaggning och aggrupper 



caudalpol: Tanytarsus Spec. I, T. Spec. II och 

 T. tenuis (i bland). 



III. Aggrupper, i vilka aggen annu aro omgivna av vart sitt 



skilda vaggslem, men dar man dock ser atminstone en 

 borjan till radanordning; arret over aggets caudalpol: 

 Tanytarsus tenuis, T. dissimilis, Chironomus flavus. 



IV. Aggrupper, vilka uppbyggas av en enhetlig aggstrang, 



sommen atfoljer raden av aggens caudalpoler: 

 A. Aggrorsvaggen i regeln fast och valbegransad. Den 



ursprungliga jamna aggraden forstores latt genom 

 forandringar i aggrorets vidd och langd och till 

 foljd av det vanligen mycket losa fyllnadsslem- 

 met. Fastestrang saknas vanligen, sommen i regel 

 sluten: 



1. Aggroret haller sig rorformigt: Ablabesmyia 



phatta, Metriocnemus flavifrons, M. fuscipes, M. 

 nanus, Tanytarsus pusio, Orthocladius Spec. /. 

 0. Spec. II, 0. ictericus, 0. thoracicus, 0. varia- 

 bilis, Cricotopus ephippium, Cr. bicinctus, Cr. 

 Spec. I, Cr. Spec. II, Cr. silvestris, Cr. annulipes, 

 Chironomus prasinatus, Ch. annularis, Ch. viridis, 

 Ch. nigrimanus, Ch. modestus, Ch. biannulatus, 

 Ch. brevitibialis. 



2. Aggroret antar slangform: Corynoneura scutel- 



lata, Tanytarsus muticus, T. albipes. 



3. Aggroret antar sackform: Chironomus pedellus, 



Ch. nubeculosus, Ch. pullus, Ch. scalenus. 



B. Aggrorsvaggen uppmjukas i regel, dess inre be- 



gransning stundom ej synlig. Aggen bibehalla i re- 

 gel val sina platser i raden, till foljd av att agg- 

 rorsvaggarna falla ihop eller att fyllnadssleminet ar 

 stadigt. Fastestrang finnes vanligen, fria stodje- 

 tradar eller atminstone vidoppen som likasit 

 1. Aggstrangens lopp ar oregelbundet eller be- 



skriver bukter av outredd art: Procladius ner- 

 vosus, Tanypus choreus, T. culiciformis, Ablabes- 

 myia melanops. 



