

Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 51 



medan det ovriga av vaggslemmet ar bart. Oppningen fore- 

 faller att finnas blott i ytslemmets inre fastare skikt (just p& 

 det stalle, dar larven bryter sig vag genom slemmet) och 

 antyder arrets plats. Hela aggruppens omkrets ar oregel- 

 bunden. — I C. Aven hos Bezzia- och Palpomyia-avter fore- 

 kommer ett varje agg sarskilt omgivande slemholje, Detta 

 ar tunnast nara aggets anhaftningsstalle p& underlaget, men 

 daremot mycket tjockt mot aggruppens fria yta, delvis, som 

 det tyckes, dit pressat under slemmets uppsvallning fr&n 

 mellanrummen mellan de tattst&ende aggen. Slemmet visar 

 ingen skiktning, utan ar alltigenom homogent; det ar stadigt, 

 icke klibbande och klart. Man ser mellan de angransande 

 aggytorna fint forgrenade, ofta anastomoserande och mot 

 aggruppens fria yta avsmalnande kapillarror (PL IV, fig. 43, 

 47, 51, 57 o. 63), vilka inneh&lla nagon gas och stallvis n&gon 



p 



vatska, sannolikt vatten. Fint skum synes stundom nara 

 chorion (PI. IV, fig. 47). Sedda fran aggruppens yta, bilda 

 dessa fina ror ett fint natverk (PI. IV, fig. 48, 58), som an- 

 tyder slemholjenas ibland vackert hexagonala omkrets. Dessa 

 kapillar-ror ha aven iakttagits av Wesenberg-Lund (1913; 

 272); han kallar dern „radiar verlaufende Faden". Slemmet 

 kring tre pa vattnet fritt simmande agg av Bezzia solstitialis 

 var i det narmaste jamntjockt, och over aggets huvudpol, 

 som i aggruppen ar utatvand, syntes hos ett agg slem- 

 bucklor (PI. IV, fig. 52), vilka jag formodar vara arrets 

 mycket uppsvallda kanter. Att detta arr ej synes pa agg- 

 gruppen beror pa, att det gar fullstandigt igen vid den ovan- 

 namnda utatpressningen av slemmet. Detta arrets lage ar 

 en anmarkningsvard omstandighet och visar sig mojligen 

 vara allman hos Ceratopogonider, vilka da aven hari skulle 

 adagalagga sin sarstallning bland ovriga Chironomider. Dessa 

 aggrupper (PI. IV, fig. 41, 45, 49, 55, 60, 62) ha formen av en 

 halvellipsoid eller halvsfaroid, och de vanda den plana ytan 

 mot underlaget. Storleken ar nagot varierande: bredden ar 

 % och hojden % av langden, som ar 3—5 mm; ibland aro 

 bredd och langd nastan lika. Genom slemmets uppsvallning 

 1 vatten och dess storre tjocklek i aggruppens periferi an- 



■ . 



