Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 55 



storre formbestandighet. I de tv& fall jag iakttagit ar agg- 











gruppen lagd i 6 delar med varierande antal a 

 en. Aggraden beskriver 1 — 3 l / 4 spiralvindningar; ocks& i ett 

 fall, da vindningen icke var fullstandig, bildade raden ett 

 spiraligt lopp. Det tydligen endast p& ytan fint korniga 

 yttre och det tunna jamntjocka inre skiktet av vaggslemmet 

 (PI. Ill, fig. 56) bilda ett holje kring vart och ett agg for sig. 

 Detta holje ar i arranden mycket tunt och endast dar 

 haftande vid grannholjena, men utat ar det fritt och myc- 

 ket tjockt samt forsett med en kantigt hjartformig kontur. 

 Ytslemmets forekomst kan man sluta sig till darav, att 

 vid grasstran fastnade delar icke berora straet med vagg- 

 slemmets yta, utan med ett ytterom denna varande osynligt 

 skikt. I ett fall har jag hos Tanut. tenuis funnit en ovanlig 

 bildning, ett skenaggror, i aggruppen (PI. Ill, fig. 73). Aggen 

 aro i smagrupper pa 5 agg, och i alia sadana grupper ha 

 de mot varandra tryckta delarna av vaggslemmet forsvunnit 

 eller halla pa att gora det, sa att dessa agg komma att ligga 

 i ett och samma s. a. s. summerade vaggslem, dar man tyd- 

 ligt ser de varje agg motsvarande utbuktningarna av vaggen. 

 Man ser alia mojliga stadier av mellanvaggarnas forsvinnande 

 och blir overtygad om, att det gemensamma vaggslemmet i 

 „fem-grupperna" uppstatt senare, alltsa icke da aggen tradde 

 ut under agglaggningen, sasom fallet ar vid uppkomsten av 

 det normala aggroret. — Enligt Heeger (1853; 10) lagger 

 Diamesa culicoides 10—12 agg pa ett stalle i grupp. I brist 

 pa beskrivning av slemmets struktur kan dessa agghopars 

 stallning till den har behandlade huvudgruppen ej avgoras. 



Aggrupperna av huvudgrupp IV uppbyggas av en agg- 

 strang. Jag har tidigare (s. 18—19) forsokt klargora min 

 uppfattning om uppkomsten av denna Strang. Genom tillam- 

 pande av denna s. a. s. aggstrangside vid agglaggningen 

 erna honorna, som ofta avgiva ett hapnadsvackande stort 

 antal agg, det, att aggens framstotande tager den minsta 

 mojliga tid i ansprak; liksom aggstrangens anvandande sa- 

 som byggnadsstoff a sin sida ger forklaringen till aggrupper- 

 nas, i talrika fall. sinnHkn nr.h ofta svartvdda konstruktion 





