Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 61 







av mig undersokta aggrupper av detta slag. Fastestrang 

 fattas ocksa har, men slemmet ar klibbande, isynnerhet i 

 aggruppens bagge andar. I aggruppen av Corynoneura scu- 

 tellata (PI. I, fig. 2—4) ar det tunna aggrorsslemmet tva- 

 skiktat, det yttre skiktet ar nastan genomskuret av de ag- 

 gen motsvarande tvarfarorna och lossnar latt helt och hallet. 

 I aggrupperna av Tanyt. muticus (PI. V, fig. 8, 11) och Tanyt. 

 albipes (PI. Ill, fig. 63 och PI. V, fig. 12) ar det motsvarande 

 skiktet finkornigt och den forras synnerligen tunt och liksom 

 natskrynkligt; den senares aggrupp mister latt detta slem. 

 Aggrorets inre skikt ar langsat finstrimmigt med tydiig som 

 (Corynoneura) eller slatt fransett de tydliga kammarna (Tanyt. 

 albipes), eller ock ar aggrorets yttre yta slat, men den inre 

 finnaggad, vilket ar en foljd av de sma kammarnas tata lage 

 (Tanyt. muticus). Fyllnadsslemmet ar mycket lost, endast i 

 den bandartat fran sidorna tillplattade och i bukter pa kant 

 staende aggruppen av Tanyt. albipes kan man i borjan fa 



• • 



se aggen i regelbunden upprattstaende, men gles rad. Stor- 

 leken av aggrupperna ar omkr. 3 X 0.3 mm (Corynoneura), 

 omkr. 10 X 0.5— 0.8 mm (de bagge andra). Att kontraktionen 

 i langdaxelns riktning varit stark, marker man pa den tatt 

 tsggiga konturen av aggrorskammarna nara sommen eller 

 pa aggrorets inre yta (Corynoneura, Tanyt. muticus). Agg- 

 roret av Tanyt. albipes har daremot varit underkastat en 

 stark uttanjning i radiens och nagot i langdaxelns riktning. 



IV A 3. Till aggrupperna med sackformigt aggror har 

 jag hanfort aggrupperna av Ch. pedellus, Ch. pullus, Ch. sca- 

 lenus och Ch. nubeculosus. I alia dessa ar fyllnadsslem- 

 met mycket stadigt. Aggruppen av den forstnamnda (PI. II, 

 %• 2, 3) skiljer sig fran de dvriga i det, att den saknar 



fastestrang. Ytslemmets konturer kunde jag i intet enda 

 fall 



till 



se, men detta slem finnes mojligen andock. Den anda 

 en agglangd tjocka aggrorsvaggen ar ytterst fint tvar- 

 strimmig pa yttre och glatt pa inre sidan, sommens omgiv- 

 ning ar finkornig; enligt en berakning motsvara strimmornas 

 antal aggens. En stark kontraktion av aggroret har agt rum. 

 Aggen aro i tvara bagformiga rader och detta tyder pa det 



