Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 63 



alltsa icke verkliga fria sadana, utan blott den i mitten av 

 aggruppen synliga sommen. Den konkava sidan av aggroret 

 ar fint tvarstrimmig, pa den konvexa urskiljer man nastan 

 alltid ett stycke mot centrum fran aggrorsvaggen en oregel- 

 bundet vagig eller jamn, med aggrorsvaggen parallell, starkt 

 ljusbrytande linje, gransen av ett inre aggrorsskikt eller 

 mojligen ett yttre lager av fyllnadsslemmet (se Ch. breviti- 

 bialis, s. 59). Fyllnadsslemmet ar sa stadigt, att aggen icke 

 forandra sitt lage. Fastestrangen ar blott en fortrangning 

 av aggrorets oppna ande. Hos Ch. pullus och Ch. scalenus 

 bestar den av ytslem och centralband. 



Undergrupp en B omf attar aggrupper av tre slag: 

 1- Aggrupper, i vilka aggstrangens lopp ar oregelbundet 

 eller gdr bukter av outredd art. 2. Aggrupper, i vilka den 

 ar spiralig. 3. Aggrupper, i vilka den ar hastskoformigt 

 hoger-vansterlopande. Aggroret vidgas och uttanjes i langd- 

 riktningen under uppsugning av vatten. I en del arters, 

 nastan alia Tanypiders, aggrupper falla de ytterst tunna 

 aggrorsvaggarna i hop eller uppmjukas sa att deras refrak- 

 tionsstyrka blir lika med ytslemmets. Aggen tyckas da vara 

 inbaddade utan ordning i ett homogent slem. Ibland synes 

 dock av aggrorsvaggen en tunn, slat eller skarpt buktande 

 och starkt ljusbrytande linje (PI. IV, fig. 6, 13, 25), som del- 

 vis eller helt omsluter varje agg eller fa agg i rad, inskju- 



tande da tva 



a 



• • 



Detta ar det 



aggroret 



Den ifragavarande linjen ger forst intryck av ett vaggslem, 

 som i huvudgrupperna II, III o. delvis I, men vid under- 

 sokning av ett antal aggrupper av samma art och i synner- 

 het ofullstandiga aggrupper, dar aggen aro glesare, ser man, 

 att dessa bildningar aro rester av ett ihopfallet eller upp- 

 mjukat aggror, vars slem sammanflutit med det ovriga slem- 



ag 



Att det 



ar fraga om en aggstrang och icke enskilda agg, vart och 

 ett omgivet av sitt skilda slemholje, sasom hos en del Tany- 

 ^arsus-arter och Ch. flavus, ser man darav, att aggen sta i 

 tat rad och att stundom spar av stodjetradar eller oppen 



