64 Munsterhjelm, Om Chironomidernas agglaggning och aggrupper. 



som framtrada (PI. IV, fig. 13, 24); vidare ser man stundom 

 i delar av aggrupper av arter, vilkas aggrupper normalt icke 

 visa spar av aggror, mer eller mindre tydligt ett sadant. 

 Har ovan skildrade forhallande finner man hos Tanypider. 



Hos 



Tanyt 



hallande av foljande art. Aggrorets yttre kontur synes i 

 regel tydligt, men ar linjefin, den inre ar osynlig (t. ex. 

 PI. I, fig. 16, 24) eller synes spar av den som en ljusbry- 

 tande bage kring agget (t. ex. PI. I, fig. 6, 20), aggrorets 

 vagg ar i dessa fall tjock, uppmjukad och mindre stadig. 

 Men den kan vara valbegransad bade utat och inat och da 

 tunn och fast (PI. I, fig. 35, 39; PI. Ill, fig. 82). Fyllnads- 

 slem finnes och i regel ytslem, men detta ar ofta sa lost 

 och perifert tunnflytande, att det icke ar mojligt att upp- 

 tacka det i ofixerat tillstand. Stodjetradarna ses i regel 

 och aro antingen fria eller hanga annu tydligt samman med 

 aggrorsvaggen. Fastestrangen, som vanligen aven finnes, ar 

 forsedd med centralband. 



IV B 1. Aggrupper, dar aggstrangen loper oregelbun- 

 det eller pa outrett satt laggas av Ablabesmyia melanops, 

 Procladius nervosus, Tanypus choreus och T. culiciformis. 

 Aggrupperna av Abl. melanops (PI. IV, fig. 22— 25) variera 

 mycket till sin yttre form. De sakna fastestrang; hos de 

 tre ovriga arternas aggrupper finnes en mycket klibbande 

 sadan, och den ar forsedd med centralband. Aggkomplexen ar 

 vanligen sammansatt av ett antal lober, av vilka var och en 

 bildas av ett virrvarr av, som det tyckes, fullstandigt oregel- 

 bundna aggrorsslingor. Mitt i loberna ses ett hoptrasslat 

 system av stodjetradar, event, somkanter, och kring aggen 

 aggrorets utatvanda kontur (fig. 24). Honan bygger tyd- 

 ligen i aggruppen den ena loben efter den andra, latande 

 aggstrangen falla i godtyckliga bukter, dar det for tillfallet 

 finnes lamplig plats for dem. I aggrupperna av Procladius 

 nervosus (PI. VI, fig. 2) och Tanypus choreus (PI. IV, fig- 9, 10) 

 bilda aggen ett enkelt, i nagra fall stallvis ett dubbelt skikt 

 tatt under den fria ytan av aggruppen. I en aggrupp av 

 den senare bildade aggradens fria ande en tydlig dubbel 



