





Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 47, N:o 2. 77 



varierande satt ojamn, men jamnar sig vanligen senare. 

 Jag har tyckt mig finna, att dylika ojamnheters fortbestand 

 ar beroende av vattnets temperatur, i vilket aggrupperna 

 Iigga; i varmare vatten forsvinna i allmanhet alia smadrag 

 i slemmets struktur. Aggrorsbagarnas mot varandra pres- 

 sade ytor visa avensa olika grad av jamnhet och sluta full- 

 komligt tatt till varandra, utom hos Ch. tentans och Ch. 

 dorsalis (se harofvan). Under aggrorets yttre grans ar ett 

 ganska tjockt skikt av uppmjukat aggrorsslem, vars inre 

 begransning ofta synes kring aggen som en ljusbrytande 

 linje. Mellan denna inre grans och agget finnes det spar- 

 samma fyllnadsslemmet, vilket i storre mangder tyckes fylla 

 aggruppscylinderns inre. Sommen ar alltid vidoppen, och 

 det bildas ofta konstrikt och regelbundet buktande stodje- 

 tradar. Fastestrangen har alltid ett brett, stundom rann- 

 formigt hoprullat centralband, vilket omgives av ett tjockt, 

 senare voluminost, ytterst klibbande ytslem. 



Denna hastskoformigt hoger-vansterlopande aggrad ater- 

 f inner man hos Trichoptera, t. ex. Agrypnia picta (Silfve- 

 nius, 1906; Pi. I, fig. 2 g). Denna, liksom en del andra 

 aggrupper (Phryganeiders och manga Leptoceriders, Limno- 

 philiders samt Sericostomatiders), uppbygges av en aggstrang 

 („Strang", „Eischnur") i honans genitalfack, och strangen loper 

 da hos de olika arterna i olikartade bukter (Silfvenius. 

 t. c. 30, 64). Huru aggraden, om en sadan finnes, loper i 

 aggrupper av Odonata, Ephemeridce och Plecoptera, kan jag 

 ej avgora med tillhjalp av de tekningar och avbildningar jag 

 sett, ej heller har jag funnit nagon beskrivning darom. Ur- 

 fjaderformigt aggradslopp, sasom hos Corethra plumicornis 

 och Tricenodes bicolor, har jag ej iakttagit hos nagon Chiro- 

 nomids aggrupp. 



X Kieffer's forteckning over arter, tillhorande fam. 

 Chironomidce, (Wytsman: Genera Insectorum, del 42, 1906) 

 aro 58 genera uppraknade. De arter, vilkas aggrupper jag 

 undersokt, fordela sig pi endast 13 av dessa: i subfam. II 

 Chironomince 6 gen., i subfam. Ill Tanypince 3 gen. och i sub- 

 fam. IV Ceratopogonince 4 gen. Da aven i litteraturen endast 



