45 



Suistamo socken med spridda höjder, sandåsar i samma 

 riktning ifrån norr till söder, något kärr- och sumpmarker 

 samt insjöar i mängd; blandad barr- och löfskog; har ännu 

 till en del samma vegetation som Impilaks, men ringare antal 

 individer (en del vexter saknas redan, såsom Struthiopte- 

 ris germanica, Aconitum lycoctonum, Campanula trachelium, 

 Anemone m. fl.). 



Korpiselkä socken. Sandåsar och moar med barr- och 

 löfträd, dock öfvervägande barrskog. Kärr- och sumpmarker 

 tilltaga i mängd och areal, äro dock af ringa bördighet, då 

 alfven består af grus (icke lera). Vegetationen klen, starrängar 

 och dålig åkerjord (sand), sjöar i mängd och bäckar. 



Suojärvi består till en stor areal af kärr och sumpmar- 

 ker samt sandmoar och kullar med klen vegetation. Barr- 

 skogen öfvervägande, endast i närheten af byarne löfskog och 

 svedjeländer; ödsliga insjöar i de djupa barrskogarne. — Sva- 

 nen och gåsen häcka här äfvensom sidensvansen (Äyläjärvi by). 

 Vegetationen klen och torftig. 



Luscinia philomela Bechst. (f. satakieli). Förekommer 

 rätt talrikt häckande vid Ladogas stränder, men går inom 

 området ej nordligare än till Koirinvaara gästgifveri i Rus- 

 keala; finnes ej mera i Korpiselkä eller Suojärvi. Synnerli- 

 gen talrik i Parikkala på Simpeles stränder. Ankom till 

 Impilaks om våren: 



L. suecica L. Observerad 1876 IV 13, sedermera är- 

 ligen i början af maj (d. 3 — 6). Ar 1882 sköts en hane pä 

 Viipalanniemi ännu i juni; ej sedd om hösten. 



L. phoenicurus L. (f. leppälintu). Förekommer ytterst 

 allmänt som häckfogel och bortflyttar vanligen i början eller 

 medlet af september; värper säkert blott en gång. Anlände är: 



