100 



L. phoenicurus L. (leppälintu). Mycket allmän sä- 

 väl vid boningar, som ock i aflägsna trakter, helst i blan- 

 dad barr- och löfskog. Sjungande sitter den vanligen i top- 

 pen af någon flaggstång eller något högt träd. Dess näste 

 anträffas såväl i ihåliga träd som också i byggningsknutar. 

 Fogeln tyckes vara mycket trätgirig och stridslysten, samt 

 tål ogerna sina likar i närheten af det ställe den utvalt till 

 bostad, hvilket jag hvarje vår varit i tillfälle att iakttaga; ty 

 heta strider utkämpas om besittningen af de holkar för sraä- 

 foglar jag utsatt i min trädgård och hvarest årligen alltid 

 något par af denna art häckar. 



Att hanen efter honans död ensam vårdar ungarne var 

 jag i tillfälle att observera för några är tillbaka. Ett par 

 rödstjertar hade bygt bo i en af mina halkar och hade redan 

 några veckors gamla ungar, då honan en afton bortsnappades 

 af en lärkfalk, som djerft nog bortförde fogeln alldeles i mitt 

 granskap; det oaktadt fortfor hanen att uppföda ungarne till 

 dess de voro fullvuxna. En egenhet hos fogeln är att den 

 aldrig till bostad utväljer någon af de halkar, hvilka ära 

 uppsatta närmare toppen af träden, utan endast dem, som äro 

 belägna omkr. 2 ä 3 famnar från marken. Förutom insek- 

 ter har jag sett fogeln förtära vinbär, smultron äfvensom bär 

 af Ämelanchier hotryapium. Boet anlägges i ihåliga träd, 

 byggningsknutar m. m. och är enkelt, sammansatt af gräs och 

 och rötter samt inuti beklädt med tagel och fjäder. Arten 

 ankom hit 



1877 V 10 1880 V 3 1883 V 9 



78 V 14 81 V 9 84 V 4 



79 V 14 82 IV 29 85 IV 29 

 och iakttogs om hösten senaste gången 



1880 IX 3 1883 IX 15 1885 IX 9. 



Saxicola oenanthe L. Allmän både i odlade nejder och 

 skogsbygder. Anlände 



1876 IV 22 1879 V 6 1882 V 2 1885 IV 26, 



77 V 13 80 V 1 83 IV 28 



78 IV 27 81 IV 19 84 V 4 



