181 



jemföras med fyndorterna längs norska vestkusten, der ar- 

 ten uppträder ganska allmänt och ej långt från hafvet 

 ända ned till Stavanger. Afståndet mellan Vårdö och 

 närmaste kända fyndort, fjellbygden mellan Dalarne och 

 Österdalen i Norge är mer än 400 kilometer. 



Vidare meddelade föredragaren, att „vattenpesten" Elo- 

 dea canadensis, som på våren 1884 af dr Elfving utplante- 

 rats i en dam i Kajsaniemi, numera förökat sig derstädes 

 så ansenligt, att den af parkbetjeningen betraktades som 

 €tt besvärhgt vattenogräs. Föredr. hade anträffat endast 

 sterila exx. 



Härpå framlade talaren exemplar af silfveraspen Po- 

 pulus tremula var. villosa Lang, som förut ej var angifven 

 från vårt flora-område. Den var tagen af herr Hj. Hjelt i 

 Karkku 1884 och af föredragaren i Evois kronopark (flerst.) 

 samt i skogstrakten mellan Lampis och Tuulois. Den växte 

 oftast i sällskap med den vanliga aspen, från hvilken den 

 redan på långt håll skilde sig genom sina på hvardera si- 

 dan tätt hvitludna blad. 



Herr Scelan förevisade en i Finland mycket sällsynt 

 fröväxt, Potamogeton nitens Web., funnen på Åland i Sunds 

 socken af stud. John Linden. Exemplar, som troligen hörde 

 till samma art, funnos i finska samlingen från Onega-Kare- 

 len, tagna vid Tiudie af herr J. P. Norrlin. Arten förekom- 

 mer för öfrigt i norra och mellersta Tyskland, Skottland, 

 Irland, Danmark, Island och Sverige ända till Helsingland 

 samt Norge ända till Trondhjem äfvensom i mellersta Ryss- 

 land vid floden Duna. 



Derjemte anmalte herr Scelan följande för vårt land 

 nya ruderat- och barlastväxter: 



Stachys annua L., funnen på en gård i Viborg af E. 

 Gustafsson. Förekommer på åkrar och torra fält i central 

 Europa ända till Danmark, Bornholm, i England samt i mel- 

 lersta och södra Ryssland ända till Kaukasus och uppgifves 

 äfven för Petersburg af Ruprecht. 



Herniaria hirsiita L., tagen i likhet med de tre föl- 

 jande vid Åbo slott af herr John Linden. Förekommer i 



