48 M. Brenner. 



foliis teretilms", samt ifrågasätter i sin Mäntissä pJantaritm 

 altera, 1771, huruvida dessa äro skilda arter eller endast af 

 olika lokaler framkallade former af J. orticulatus. Tydligt 

 ^ är att han alltså fortfarande med namnen artiadatus, aqna- 

 ticus och sijlvaticus afsåg endast former med trubbiga kalk- 

 fjäll, och med nodosus, ehuru denna art visserligen icke an- 

 föres såsom europeisk, dem, hvilkas kalkfjäll äro spetsiga. 

 Häraf framgår att hvarken articidatns eller sijlvaticus i den 

 mening de nu tagas kunna ens inbegripas under, och ännu 

 mindre identifieras med J. articulatus enligt Linnés uppfatt- 

 ning från denna tid, då dessa arter ju karaktäriseras genom 

 spetsiga eller åtminstone delvis spetsiga kalkfjäll. Orätt synes 

 det dessutom vara, att med namnet articulatus L. beteckna 

 endast en form med hoptryckta blad, då Linné tydHgen fram- 

 håller att hans articulatus innefattar former med såväl hop- 

 tryckta som trinda blad. 



Vi hafva alltså att uppfatta Linnés J. articidatns i två- 

 faldig betydelse, men i hvartdera fallet såsom kollektiv, neml. 

 enligt hans tidigare uppfattning såsom omfattande alla Jimci 

 med knutigt ledade blad, och i enlighet med hans senare 

 diagnos såsom inbegripande endast dem af de förra, som 

 derjemte hafva - trubbiga kalkfjäll, men antingen hoptryckta 

 eller trinda blad. Fullkomligt orätt är det sålunda att, så- 

 som skett, dermed beteckna en form med spetsiga, eller låt 

 också vara delvis spetsiga kalkfjäll och hoptryckta blad. 



Hvad namnen aquaticns och sijlvaticus åter vidkommer, 

 framhåller, som sagdt, Linné sjelf, att han med det förra afsåg 

 en form med trubbiga kalkfjäll och hoptryckta blad, samt 

 med det senare en annan med trubbiga kalkfjäll och trinda 

 blad. Härtill kommer, enligt Roth, Tentamoi Florae Germa- 

 nicac, i Systema idantarnm II, såsom kännetecknande J. syl- 

 vaticus, „2Kmicida repetito rcmiosa", hvilket jemte de förut 

 nämnda egenskaperna utmärker J. obtusißorus Ehrh. Eget 

 nog har dock Roth, som för sin sijlvaticus citerar Linné, 

 användt detta namn för att beteckna J. acutiiiorus Ehrh., 

 såsom hans beskrifning: „Cali/cum foliolis mucronatis magis, 

 auf/ustioribus, acutissimis" tydligen utvisar. Hans exempel 



